Справа № 635/6483/20
Провадження № 3/635/2634/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2020 року об 08 годині 15 хвилин біля буд 208а по Полтавському шосе в смт.Пісочин Харківського району Харківської області ОСОБА_1 будучи водієм автобуса Рута 22 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирські за приміським маршрутом №1592 «ж/д зупинка Пісочин - м.Харків ст.м.Холодна гора» в кількості 32 осіб, що перевищує визначену максимальну кількість місць для сидіння у кількості 23 сидінь, тобто на 9 пасажирів більше, чим порушив вимоги п.п.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 квітня 2020 року» із змінами та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, якими зазначив про наступне. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №345911 від 28 вересня 2020 року зазначено про порушення пункту 11.2Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 квітня 2020 року», який у даній постанові відсутній, отже склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, відсутній в його діях. Разом з тим, вказаний протокол про адміністративне правопорушення винесений з порушенням чинного законодавства, а тому не може вважатися дрежелом доказів у справі, оскільки: 1) в протоколі зазначено про порушення п. 11.2 Постанови від 22.07.2020 № 641, яка не містить пункту 11.2, а отже застосуванню не підлягає; 2) до протоколу не долучений документ, що підтверджує технічні характеристики автобуса д.н.з. НОМЕР_2 , а саме - щодо кількості місць для сидіння даного транспортного засобу, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення факту порушення такої кількості; 3) відсутні копія паспорту або іншого документа, який засвідчує особу, що притягається до адміністративної відповідальності; 4) відсутня довідка АІПС «АРМОР» з відомостями про те, чи притягувався раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; 5) відеозйомка на момент складання протоколу не здійснювалась, 6) жодні свідки до складання протоколу не залучались, однак під час ознайомлення з матеріалами справи, він побачив, що з`явились пояснення свідків, які на момент зупинки автобусу були відсутні, в салон транспортного засобу не заходили, а отже не бачили і не могли бачити і не могли бачити кількість пасажирів у керованому ним автобусі, пояснення свідків складені самим поліцейським та є абсолютно ідентичними, а у самих поясненнях не зазначені джерела обізнаності свідків про кількість пасажирів, яка перевищує кількість місць для сидіння в салоні, оскільки ані мною, ані поліцейськими відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу свідкам не пред`являлось.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , при розгляді справиз обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення погодився, пояснив, що перевозив пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння в автобусі, в той день до автобусу зайшло багато бабусь, які на пропозицію водія відмовились виходити з салону транспортного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходить до наступного.

Статтею 1 КУпАП регламентовано, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються серед іншого і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №345911 від 28 вересня 2020 року вбачається, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 квітня 2020 року».

Підпунктом 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 із змінами, тобто в редакції, що була чинна на момент вчинення правопорушення 28 вересня 2020 року, заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 11.11.2020 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, якою виключено підпункт 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641. У зв`язку з чим, суд погоджується з твердженням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що на день розгляду справи відповідальність за порушення п.п.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 квітня 2020 року» відсутня, однак за порушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , відповідальність передбаченап.п. 9 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, який внесений тією ж постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 11.11.2020 « Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року».

Отже, на дату складання протоколу, тобто на дату вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 28 вересня 2020 року, діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 було заборонене, отже, правила щодо карантину людей порушені і подія адміністративного правопорушення має місце.

Заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу того, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відомостей щодо технічних характеристик транспортного засобу, яким керував водій, в яких є інформація про кількість місць для сидіння пасажирів, та відсутності свідків під час складання протоколу, що підтверджують перевезення пасажирів у кількості більшій за кількість місць сидіння спростовуються наданим відеозаписом з бодікамер поліцейських ХА02149 та ХА02320, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що співробітниками поліції було запропоновано водію автобуса Рута 22 реєстраційний номер НОМЕР_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення надати усю наявну документацію щодо транспортного засобу та здійснення регулярних перевезень пасажирів за маршрутом, з чого можна зробити висновок, що саме водієм не надано відомостей щодо технічних характеристик транспортного засобу, яким він керував, в яких є інформація про кількість місць для сидіння пасажирів. Крім того, з відеозапису з бодікамер вбачається, що в транспортному засобі автобуса Рута 22 реєстраційний номер НОМЕР_1 справді перебували пасажири, які зайняли усі сидячі місця, та пасажири, які планували здійснити поїздку стоячи, даний факт також засвідчили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях, які були залучені під час складання протоколу, що також було зафіксовано на наданому відеозаписі. Крім того, з даного відеозапису вбачається, що співробітники поліції заходили до салону вказаного транспортного засобу, коли в ньому перебувала кількість пасажирів більша за наявну кількість місць для сидіння, в присутності зазначених свідків.

Щодо зауважень ОСОБА_1 с приводу відсутні його копії паспорту або іншого документа, який засвідчує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія на керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 17 березня 1999 року.

Так, вина ОСОБА_1 . підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АА №345911 від 28 вересня 2020 року, копіями письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапортом інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Ніколенка І., відеозаписом з бодікамер поліцейських ХА02149 та ХА02320.

Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Матеріали справи не містять підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , правильно кваліфіковані за статтею 44-3 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного та того, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, враховуючи данні про особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вказане вчинив вперше, ніяких негативних наслідків не настало, то вважаю за можливе на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ст.188-50, ст.ст.279-280,283,284 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.А.Лук`яненко