Справа № 405/4574/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно отриманої відповіді Державної фіскальної служби-реєстраційний номер облікової картки не можливо надати, так як фізична особа не зареєстрована, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086445 від 23.07.2020 року ОСОБА_1 23.07.2020 року о 14:20 год. в м. Кропивницький по вул. Генерала Родімцева, 92, керував транспортним засобом марки «Navigator Ex 50Q-B», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого показав 2,69 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення та за допомогою смс- повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання є АДРЕСА_1 , а тому безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Згідно з інформації стосовно реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з УДМС в Кіровоградській області та відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького останній не значиться.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, у тому числі з врахуванням положень ч.10, ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

З 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22.11.2018 року, згідно якого відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17.06.2020 року за №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові до Закону України за №2617-VIII, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України №720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону України №2617-VIII виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону України №2617-VIII виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння відтак з 03 липня 2020 року відбулась декриміналізація цих дій.

Також, слід зазначити, що дійсно ч.1 ст.130 КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України на даний час викладена в редакції Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року без врахування положень Закону України №720-IX від 17 червня 2020 року, який вніс зміни до Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року. Проте цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію дій особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки п.117 Законом №720-IX від 17 червня 2020 року виключено, зокрема підпункт 4 пункту 1 Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, в якому ст.130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності Законом №720-IX від 17 червня 2020 року ст.130 КУпАП діє в попередній редакції.

Тому, водій ОСОБА_1 , вчинивши правопорушення 23.07.2020 року, підлягає адміністративні відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (Закон України №1446- VIII від 07.07.2016 року), у редакції. що діяла до внесення відповідних змін та введення ст.286-1 КК України, з подальшим їх вилученням та залишенням попередньої редакції в КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2020 року, результатом алкотестера DRAGER, згідно з яким рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 склав 2,69%, з яким він погодився, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутніми при проходженні ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу DRAGER, відеозаписом правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Згідно з п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086445 від 23.07.2020 року складений саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи у суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення минули строки накладення адміністративного стягнення, так як правопорушення вчинено 23.07.2020 року, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, ч.1 ст.130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст.38 КУпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон