Справа № 570/4198/20
Номер провадження 3/570/1763/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Созонюка Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 430798 від 14.10.2020, складеного начальником СРПП №2 Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Ойцюсем Василем Олексійовичем, 14.10.2020 близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме власником кафе - бару «Левандовка», не припинив роботу закладу в умовах карантину після 24 години, чим порушив вимоги Постанови КМУ № 211 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні захисник вказав, що ОСОБА_2 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, оскільки про вищезазначені норми та положення Постанови КМУ № 211 йому не було відомо, жодних доказів на підтвердження його вини в матеріалах справи не надано.

Стаття 44-3 КпАП України передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КпАП України.

Так, зокрема, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого посилання на пункти чи підпункти Постанови КМУ № 211, які на думку поліцейського, який складав протокол, були порушені зі сторони особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В редакції постанови КМУ №211 від 11.03.2020р., яка діяла на момент складання протоколу - 14.10.2020 зазначено, що відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановляє: "Установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин". Решта пунктів цієї Постанови КМУ, починаючи з п.2 та закінчуючи п.13. виключені різними наступними Постановами КМУ (роздруківка Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. в редакції станом на 14.10.2020р. додається до матеріалів справи). Однак, в даному випадку про порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не вказано.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність наступних умов: 1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу господарювання з надання послуг громадського харчування після настання 24 години (або після 22 години) і до 7 години; 2) складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотриманням вимог КУпАП.

Щодо дійсних обставин справи та інших матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.10.2020р. серії АПР18 № 430798 відносно ОСОБА_1 , то слід вказати наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказаний час ніби то вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Поліцейські, які склали протокол були вже в приміщенні кафе-бару «Левандовка» 13.10.2020 року близько 23 год.45 хв. та вже повідомили особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про вчинене ним правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 як власник цього закладу не припинив роботу після 22 години. Окрім цього, працівники поліції повідомили йому про прийняту 13.10.2020 року КМУ Постанову, якою забороняється робота закладів громадського харчування після 22 год. ОСОБА_1 повідомив, що йому про прийняту Кабінетом Міністрів України Постанову від 13.10.2020р. нічого не відомо, як і не відомо про заборону роботи закладу громадського харчування після 22-00 години.

Вказана обставина має істотне значення в даному випадку, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» № 794-VII від 27.02. 2014р. Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Відповідно до ст.21-1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» від 23.09.1997р. № 539/97-ВР доведення до відома населення законів України та інших нормативно-правових актів здійснюється шляхом їх офіційного опублікування відповідно до закону державними друкованими засобами масової інформації та офіційними друкованими виданнями (офіційними виданнями), висвітлення аудіовізуальними засобами масової інформації, оприлюднення на офіційних веб-сайтах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також в інший спосіб, визначений законом.

Як вбачається з долученої до пояснень захисника картки документа - Постанови КМУ №956 від 13.10.2020р., ( щодо внесення змін до Постанови КМУ №641 від 22.07.2020р.на підставі Постанови КМУ №956 від 13.10.2020р.) вказана Постанова була офіційно опублікована 14.10.2020р. в «Урядовому кур`єрі» в номері №200. Тому станом на 00 год.10 хв. 14.10.2020р. «Урядовий кур`єр» за номером №200 ще не вийшов друком, а відтак ОСОБА_1 , як і будь-якому громадянину України, не було доведено до відома прийняте рішення Кабінету Міністрів України в установленому законом порядку.

Доказів оприлюднення Постанови КМУ №956 від 13.10.2020р. на офіційному веб-сайті КМУ до 00 год.10 хв. не долучено поліцейським до матеріалів адміністративної справи.

До матеріалів справи не було додано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує, що станом на 14.10.2020 року на території смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області був встановлений «зелений», «жовтий», «помаранчевий» або «червоний» рівні епідемічної небезпеки.

Працівник поліції не вказав у протоколі про адміністративне правопорушення про встановлений Державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій рівень епідеміологічної небезпеки, оскільки від того залежать встановлені Постановою КМУ №641 від 22.07.2020р.( зі змінами та доповненнями) карантинні обмеження за порушення яких встановлена відповідальність згідно ст.44-3 КУпАП.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд вважає, що за наведених вище обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не наведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення, відеофайл фіксації події, які додані до матералів справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КпАП України, тому провадженння у справі необхідно закрити.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 44-3, ст. 256, КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.