Справа № 346/3654/20
Провадження № 3/346/2072/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , фізичної особи підприємця, громадянина України, за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3КУпАП, в якому вказано, що 29.08.2020 року біля 02:00 год. він, будучи фізичною особою-підприємцем, в АДРЕСА_2 , здійснив прийом відвідувачів на літньому майданчику магазину-кафе «Водолій», чим порушив постанову Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року зі змінами, внесеними постановою № 712 від 12.08.2020 року, а саме підпункт 3.6 п. 14.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав з підстав, вказаних в письмових поясненнях. В останніх вказано, що відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки прийому відвідувачів 29.08.2020 року біля 02:00 год. він не здійснював, адже перебував в цей час вдома, жодного кафе, як це вказано в протоколі, в нього не має. Не заперечує факту, що напередодні (28.08.2020 року біля 20:00 год.) мав розмову з поліцейським, однак, магазин в той час вже був зачинений, а розмова відбувалася на вулиці і відвідувачів вже не було. Належних та допустимих доказів його вини правоохоронними органами до суду не надано. Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить жодної інформації про його причетність до вказаного правопорушення, не зрозуміло хто проводив відеозйомку, на який технічний пристрій, а також невідоме місце проведення зйомки, не встановлено місце походження диску, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі не зазначено про долучення такого доказу, конверт, в який він поміщений, не опечатаний та не підписаний відповідною посадовою особою. Згідно із долученими до справи рапортами поліцейських від 29.08.2020 року вказаного дня близько 01:00 год. на лінію 102 поступило повідомлення про порушення тиші в с. Молодятин, по вул. С.Стрільців, однак, при цьому не долучено до справи рапорту про реєстрацію повідомлення про порушення тиші, що дає підстави сумніватися в правдивості інформації, яка зазначена в рапортах поліцейських. Крім того, проведення ним дискотеки не підтверджено поясненнями свідків, які були присутніми на ній, а також відсутні пояснення особи, яка повідомила на лінію 102 про порушення тиші. Вказує також, що протокол про адмінправопорушення не складався в день виявлення правопорушення, а тільки 02.09.2020 року іншою посадовою особою. Тому ОСОБА_1 , а також його захисник, адвокат Товарніцький Р.М. просять провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з підпунктом 3 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено жовтий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для зеленого рівня епідемічної небезпеки, забороняється роботу після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.254 КУпАП єдиним документом, в якому може бути зафіксований зміст адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Дана норма Закону є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями, викладеними у справах ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 377369 від 02.09.2020 року, 29.08.2020 року біля 02:00 год. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, в АДРЕСА_2 , здійснив прийом відвідувачів на літньому майданчику магазину кафе «Водолій», чим порушив постанову Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року зі змінами, внесеними постановою № 712 від 12.08.2020 року, а саме підпункт 3.6 п. 14, за що відповідальність передбачена ст.44-3 КУпАП.

Однак, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить жодної інформації про причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, відсутні дані про технічний пристрій, місце проведення зйомки та осіб, які її проводили. Крім того, до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження даних, що містяться в рапортах поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.08.2020 року, зокрема, рапорту про реєстрацію повідомлення про порушення тиші. При цьому проведення ОСОБА_1 дискотеки не підтверджено поясненнями свідків, які були присутніми на ній, а також відсутні пояснення особи, яка повідомила на лінію 102 про порушення тиші.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засадКодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Отже, суд приходиться до висновку про відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Наявність протоколу, без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість. Тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.