№ 536/1428/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна розглянувши матеріали, які надійшли з Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 08 жовтня 2020 року о 18 год. 19 хв. в м. Кременчук по пров. Героїв Бресту Полтавської області керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13110 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, в поясненнях до протоколу вину не визнав, заперечував викладені в протоколі факти.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 з огляду на таке.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, на порушення яких посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всупереч вимогам ст.256 КУпАП, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальні і інші відомості необхідні для вирішення справи, в протоколі не зазначено докази, якими встановлена наявність події і складу адміністративного правопорушення та винність правопорушника в його вчиненні.

Так, один лише протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення.

Крім цього, наявний в матеріалах справи відеозапис вчинення правопорушення (розгляду справи), не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваного протоколу.

Щодо пояснень свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, то вони не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, а також іншими документами.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства ), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Викладене дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана Миколаївна Клименко