Справа№464/5229/20
пр.№ 3/464/2857/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець,

за ст.44-3 КУАП,

у с т а н о в и в :

Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 261911, складений 24 серпня 2020 року відносно ФОП ОСОБА_1 , згідно з яким 22 серпня 2020 року о 12.30 год під час перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 59 були відсутні зошити вимірювання температури та прибирання, а також не проводився скринінг, чим порушено постанову № 17 Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року.

При розгляді справи у суді 29 жовтня 2020 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину заперечила з підстав відсутності доказів вчинення правопорушення, а крім того постановою санітарного лікаря не передбачено ведення зошитів вимірювання температури та прибирання.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУАП повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За ст.44-3 КУАП передбачено адміністративну відповідальність порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Указана диспозиція статті за своїм змістом є бланкетною.

У протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено про порушення останньою вимог постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, якою затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) в частині відсутності зошитів вимірювання температури та прибирання.

Водночас у даній постанові взагалі відсутні положення щодо ведення зошитів вимірювання температури та прибирання.

З даного приводу слід зазначити, що згідно з положеннями КУАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати на шкоду особі фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доказів не проведення скринінгу, то п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за № 1376, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Натомість жодних доказів, передбачених ст.251 КУАП, які б містили інформацію щодо не проведення скринінгу та винності у цьому ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт дільничного офіцера поліції за відсутності інших належних доказів не можуть бути беззаперечними доказами, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, а є односторонніми актами службової особи працівника поліції.

У доданому до справи компакт-диску відсутній відеозапис, який також не надано на запит суду.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, користуючись своїми правами, передбаченими ст.268 КУАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявила клопотання про долучення до справи письмових доказів вимірювання температури, прибирання та провітрювання в магазині за період з 11 травня 2020 року по 08 жовтня 2020 року, а також допит як свідка продавця магазину ОСОБА_2 , яка будучи попереджено про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань згідно із ст.384 КК України, показала про додержання в магазині всіх протиепідемічних правил.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, а відтак в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУАП. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко