Провадження № 3/602/1005/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2020 р. Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюк А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпроАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133883, ОСОБА_2 15 серпня 2020 року о 22 годині 15 хвилин, по вул. С. Бандери в м. Тернополі, керував автомобілем «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Alcotest DRAGER 7510 ARLM-0278 (повірка дійсна до 27.03.2021) на табло якого висвітлило 0,82 ‰ проміле в присутності двох свідків, однак водій з даним результатом був не згідний після чого огляд проводився в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань ТОР, яким надано Висновок №227 від 15.08.2020 року. Чим водій ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні, вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858, медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проведено у медичному закладі без лабораторного дослідження зразків його біологічного середовища, а лише за допомогою алкотестера "Драгер", свідоцтво про повірку якого відсутнє в матеріалах справи. Тому вважає, що наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду від 16.08.2020 року є недійсним та не може бути взятий до уваги судом як доказ на підтвердження перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, зазначає про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження законності дій працівників поліції під час зупинки керованого ним транспортного засобу, оскільки рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 08.09.2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також вказує на те, що він з результатами газоаналізатора "Драгер" не погоджувався, а вимагав лабораторного дослідження зразків його біологічного середовища, оскільки приймав ліки від серця за призначенням лікаря, а не алкогольні напитки. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до тесту № 55 від 15.08.2020, проведеного Alcotest DRAGER 7510 ARLM-0278 (повірка дійсна до 27.03.2021) о 22 год. 37 хв., встановлено наявність у видихуваному повітрі ОСОБА_2 0,82 ‰ алкоголю.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи зокрема Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з результатами тесту № 55 від 15.08.2020 року проведеного на місці зупинки

ОСОБА_2 не погодився.

Згідно ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом - Порядок направлення та огляду N 1103).

При цьому, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду в закладах охорони здоров`я визначено розділом III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція про порядок № 1452/735), вимоги якої є обов`язковими саме для поліцейських та лікарів, проте не є вичерпними, оскільки за вимогами КУпАП, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме «Порядком направлення та огляду», яким можуть бути встановлені додаткові вимоги.

В разі встановлення наявних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в 303, встановлених ч.3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу II Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

В порушення вказаних норм законодавства в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров`я.

Відтак на думку суду в даному випадку, за відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу II Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Процедура та послідовність дій (алгоритм) проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів визначено розділом III Інструкції про порядок № 1452/735.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 4 розділу III Інструкції про порядок № 1452/735), тобто виявлення в його організмі алкоголю, а також і наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції, що досягається проведенням відповідних досліджень.

Огляд на стан сп`яніння в ЗОЗ проводиться шляхом проведення медичного огляду та лабораторного дослідження, метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8 розділу III Інструкції про порядок № 1452/735).

За п. 7 розділу III Інструкції про порядок № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, що узгоджується із п. 14 вказаної Інструкції, за якою в разі перебування водія - учасника дорожнього руху внаслідок ДТП у несвідомому стані або з тяжкими травмами, дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений, проводиться обов`язково.

На думку суду, даний пункт інструкції, відноситься і до огляду водіїв, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі не згоди водія з результатами спеціальних технічних заходів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12 розділу III Інструкції про порядок № 1452/735).

Кров також може використовуватися для дослідження біологічного середовища, однак лише в тому випадку, коли в обстежуваної особи неможливо взяти вищезазначені зразки біологічних середовищ (п.12 розділу III Інструкції про порядок № 1452/735).

Згідно Висновку № 227, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій складеного лікарем КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР за результатами огляду проведеного 15.08.2020 року о 23 год.20 хв. ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 133883 від 15.08.2020 ОСОБА_2 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення:» висловив своє прохання провести дослідження крові чи біологічного середовища.

В судовому засіданні встановлено, що в медичному закладі у ОСОБА_2 біологічні зразки чи зразки крові не відбирались і лабораторні дослідження не проводились, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому лікар особисто повідомляє ОСОБА_2 , що біологічні зразки в даному медичному закладі не відбираються і стан сп`яніння ОСОБА_2 було встановлено за результатами приладу «Драгер» з якими ОСОБА_2 не погоджувався.

Крім того, як вбачається з Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 227 від 15.08.2020 року, ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання алкоголю, а стверджував, що вживав ліки від серця.

В п. 8 Порядку направлення та огляду №1103 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином у випадку коли водій незгоден на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП), огляд на стан сп`яніння не закінчується, а продовжується, у зв`язку із чим свідки мають бути присутні до встановлення чи спростування стану сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з оформленням результатів такого огляду.

Наявні у матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не містять серії та номеру протоколу про адміністративне правопорушення до якого вони долучаються, а також не містять інформації щодо присутності свідків під час процедури встановлення чи спростування стану сп`яніння ОСОБА_2 у відповідному закладі охорони здоров`я з оформленням результатів такого огляду.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 133883 від 15.08.2020 вбачається, що ОСОБА_2 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення:» висловив своє зауваження щодо відсутності свідків вказаних у даному протоколі.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер поліцейського не підтверджує присутність свідків у відповідному закладі охорони здоров`я під час оформленням результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння.

Обґрунтованими також суд вважає доводи ОСОБА_5 щодо відсутності належних та допустимих доказів факту порушення ним Правил дорожнього руху України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.

Зокрема, як встановлено під час судового розгляду справи, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2020 року задоволено позов ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Цим рішенням, у зв`язку з недоведеністю вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутністю складу адміністративного правопорушення скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 736762 від 16.08.2020 р. про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, стверджується, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_6 . Правил дорожнього руху України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно зі ст.35 Закону України "Про національну поліцію", якою регламентовано перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України» будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Зважаючи на те, що судом встановлено факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 без належних на те підстав, а також незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, тому і протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133883 від 15.08.2020 p., складений відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, за наслідком такої зупинки, є недопустимим доказом.

Також, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133883 від 15.08.2020 pоку містить виправлення в частині часу вчинення адміністративного правопорушення, що є неприпустимим.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «...згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245)».

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги порушення процедури проведення огляду огляд на стан сп`яніння, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_2 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпроАП - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. В. Радосюк