Справа № 199/6671/20
ПОСТАНОВА

іменем України

11.11.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 24.09.2020 о 22:50 годині у місті Дніпрі по вул. Передова, 263, повторно керувала транспортним засобом «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: млява мова, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 104895 від 24.09.2020, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 24.09.2020, відповідно до яких останні 24.09.2020 були запрошені в якості свідків, де у їх присутності ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на СД-диску, переглянутим в судовому засіданні, відповідно до якого зафіксовані події, які мали місце 24.09.2020 годині у місті Дніпрі по вул. Передова, 263 за участю ОСОБА_1 , яку зупинили працівники патрульної поліції під час керування транспортним засобом «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, в результаті чого їй було запропоновано пройти огляд у встановленому порядку у медичному закладі, на що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилася;

- копіями постанов суддів Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.05.2020, 24.06.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.05.2020 встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримувала, що слідувало з довідки УПП у Дніпропетровській області ДПП від 18.03.2020.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 станом на 24.09.2020 отримала посвідчення водія справа не містить.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка не працює, не отримувала посвідчення водія, ступінь її вини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 після вчинення правопорушення 24.09.2020 також притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, про що свідчать постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.10.2020, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення як особі, яка не має права керування транспортними засобами, тобто як зазначено в санкції статті, як «іншій особі», у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко