№ справи 317/3140/20
№ провадження 3/317/1361/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Нікітін В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ТОВ «Тревел-Авто» водієм, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Інші відомості не відомі.

за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 о 09-30 год. в м. Запоріжжя по вул. Істоміна ОСОБА_1 в якості водія надавав послуги з перевезення пасажирів на маршруті у режимі маршрутного таксі, при цьому був без засобів індивідуального захисту (маски) на обличчі, чим порушив вимоги пп.1 п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, просив суворо його не карати. Пояснив, що маска в нього була, але під час її експлуатації відірвалась одна резинка, замінити маску він не мав змоги.

Вислухавши ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 287001 від 21 жовтня 2020 року, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил карантину людей порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються, з-поміж іншого, тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На період карантину можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності ч.ч. 2 та 3 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Як зазначено в п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 з 01 серпня до 31 грудня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Підпунктом першим пункту десятого зазначеної Постанови КМУ на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 287001 від 21 жовтня 2020 року, що складений відносно ОСОБА_1 , йому інкримінується перебування в громадському транспорті без вдягнутої маски.

В своїх письмових поясненнях, які ОСОБА_1 надав співробітнику поліції під час складання протоколу, він зазначив, що маска стала непридатною.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей, окрім його письмових пояснень та наведених вище документів, підтверджується відеозаписом події.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як було встановлено судом, факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

В той же час, суд зважає на те, що ОСОБА_1 раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що внаслідок правопорушення, допущеного ОСОБА_1 було завдано шкоди правам або свободам будь-якої фізичної або юридичної особи. Не встановлено наявності конкретної шкоди, завданої громадському порядку.

Також суд вважає необхідним наголосити на значній сумі штрафу, яка мінімально передбачена статтею 44-3 КУпАП і сплата якої за незначне, на думку суду, правопорушення, може суттєво погіршити майновий стан особи. Вказана обставина свідчить про неспівмірність мінімально передбаченого покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке, на думку суду, може вважатись малозначним з урахуванням його конкретних обставин.

У відповідності до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення через його малозначність на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справи закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Нікітін