ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 Справа №607/17454/20

Провадження №3/607/6261/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 01 вересня 2020 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , 2011 року народження, а саме: психологічний та моральний тиск, що могло завдати шкоду його психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та вказав, що жодного тиску на дитину не чинив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена наступними доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717668 від 01 вересня 2020 року долучено: заяву ОСОБА_3 від 01 вересня 2020 року, яка просить притягнути до адміністративної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 01 вересня 2020 року в 11 годині вчинив щодо неї та її сина ОСОБА_2 домашнє насильство морального та психологічного характеру, а саме: кричав на неї та дитину; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01 вересня 2020 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 01 вересня 2020 року до неї зателефонував її син ОСОБА_2 , який знаходився на території школи №17 по вул. Протасевича в м. Тернополі, та сказав, що не хоче йти з батьком - ОСОБА_1 , а хоче піти до дому. Батько забрав в сина телефон. Коли вона приїхала на місце події, то її син плакав, а його батько говорив до нього, що син його зрадив, наголошував йому, що він йому купив телефон і не віддасть його сину, забрав мобільний телефон.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 01 вересня 2020 року він, разом із ОСОБА_3 , відвели ОСОБА_2 на перший дзвоник в школу. Дружина попросила забрати дитину після закінчення. Прийшовши в обумовлений час, він побачив, що біля школи є батько ОСОБА_1 , який підійшов до нього та почав висловлюватися нецензурною лайкою. В подальшому, підійшов ОСОБА_2 , батько взяв його на руки, однак дитина почала відхилятися та він (батько) опустив його на землю. Дитина була засмучена, до батька йти не хотіла, хотів піти до дому, почала відходити від батька, але ОСОБА_1 йшов за ним. Крім цього, ОСОБА_1 забрав у сина телефон та не повертав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, в якості доказу, надав флеш носій інформації, на якому містяться відео- та фото- файли із його сином. Враховуючи, що належними доказами є ті, які прями чи не прямо підтверджують або спростовують обставини та події, які інкримінуються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дослідив лише відео файл IMG_1099, який стосується подій 01 вересня 2020 року.

Переглянувши зазначений файл, судом встановлено, що ОСОБА_2 плаче, просить батька ОСОБА_1 повернути йому мобільний телефонна, намагається від нього відійти, говорить про те, що хоче до дому. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 переслідує свого сина, на протязі усього відеозапису батько чинить на дитину психологічний тиск, залякує його тим, що більше до нього не прийде, маніпулює почуттями дитини, принижує почуття дитини. На відео видно, що під час цієї розмови дитина емоційно невпевнена, плаче, просить батька за ним не йти. На 16 хв. 50 сек. відеозапису видно, як ОСОБА_1 кричить на дитину, погрожує йому застосуванням фізичного насильства.

Адвокат Бартків Краєвська І.Б. представник ОСОБА_3 , в судовому засіданні, в якості доказу, надала диск із записом телефонних розмов між ОСОБА_3 та її сином 01 вересня 2020 року та відеозапис подій 01 вересня 2020 року.

Із переглянутого відео файлу 20200901_101803 вбачається, як ОСОБА_1 , в присутності сина ОСОБА_2 , висловлюється нецензурною лайкою, погрожує свідку ОСОБА_4 фізичною розправою. На переглянутому відео файлі 20200901_101805 видно, як дитина просить батька повернути йому мобільний телефон, на що ОСОБА_1 не реагує.

Наведені вище події також підтверджуються аудіо записом call_10_23_00_OUT_ НОМЕР_1 .

За таких обставин, перевіривши надані докази на предмет належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів на предмет достатності для прийняття рішення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обстановку його вчинення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, вік дитини, яка постраждала від домашнього насильства, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у максимальному розмірі, визначеному Законом.

Саме таке стягнення, на думку суду, буде слугувати належною мірою відповідальності за вчинене, а також зможе запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна