ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7744/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неофіційно працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09.08.2020 року, о 01 год. 30 хв., рухаючись по вул. А. Ахматової, 8 у м. Києві, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога у Київській міській наркологічній клініці «Соціотерапія», відповідно до висновку якого водій ОСОБА_1 перебував під впливом лікарських препаратів.

В суді ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначивши, що його безпідставно було зупинено працівниками поліції. Крім того вказав, що в день проведення огляду в наркотичному сп`янінні чи під впливом лікарських препаратів він не перебував, оскільки нічого не вживав. Зважаючи на викладене просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Таранов С.І., вказуючи на такі ж обставини, просив закрити провадження на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому посилався на відсутність правових підстав для притягнення його підзахисного до відповідальності, оскільки будь-яких підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння у працівників поліції не було, крім того в протоколі невірно вказані ознаки наркотичного сп`яніння, а саме щодо зіниць очей. Також звертав увагу на те, що ОСОБА_1 не направлявся для проведення відповідного огляду, оскільки направлення останньому не видавалось та в матеріалах справи відсутнє. Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Таранова С.І., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук та зіниці очей погано реагують на світло.

При цьому положеннями п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, відповідно до якого, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому відповідно до змісту вказаної Інструкції для наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння достатньо однієї з визначених у п. п. 3-4 розділу І Інструкції ознаки.

З огляду на викладене зазначення такої ознаки як «зіниці очей погано реагують на світло», з урахуванням наявності інших ознак наркотичного сп`яніння, не свідчить про відсутність підстав для направлення водія для огляду.

За наведених обставин вважаю, що у працівника поліції були наявні передбачені законом підстави для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що, фактично, працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, вказані нормативно-правові акти не містять вказівки щодо участі свідків для підтвердження наявності ознак стану сп`яніння.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004801 від 09.08.2020 року, складеного о 02 год. 00 хв. на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом (час направлення на огляд 01 год. 30 хв.), ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, а саме під впливом лікарських препаратів, внаслідок вживання седативних та снодійних речовин (в організмі виявлено бензодіазепіни).

При цьому чинним законодавством не передбачено обов`язкову наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до даних Акту медичного огляду, саме на підставі направлення інспектора патрульної поліції роти 1 батальйона 4 полку 2 Шияна В.М. на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було проведено відповідний огляд ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор УПП у м. Києві ОСОБА_2 показав, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, в ході спілкування із останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`янніння та запропоновано пройти відповідний огляд, на що останній погодився.

Будь-яких даних на підтвердження перевищення працівником поліції ОСОБА_2 або іншими членами екіпажу патрульної поліції своїх службових повноважень чи будь-яких зловживань службовими обов`язками, в матеріалах справи не має та до суду не подано.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР - не працював задній стоп-сигнал. В ході спілкування із останнім, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, на що ОСОБА_1 погодився. Також, з відеозапису вбачається, що в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку автомобіля. Водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, про що свідчить постанова серії ЕАМ за № 2949150.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, наявності інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, судом звертається увага на те, що ОСОБА_1 не оспорює тієї обставини, що даний протокол про адміністративне правопорушення складено саме відносно нього.

Суттєвих порушень, які би унеможливили забезпечення виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, та вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

При цьому відсутність даних про дотримання працівниками поліції вимог щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не свідчить про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також судом приймається до уваги те, що відповідно до п. 4 розділу ІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є ідентинчими. За таких обставин зазначення у протоколі ознак наркотичного сп`яніння не свідить про відсутність ознак перебування особи під впливом лікарських препаратів.

При цьому, з урахуванням проведення під час огляду водія лабораторних досліджень, оформлення висновку після складання протоколу за відсутності поліцейського, само по собі не свідчить про порушення вимог щодо проведення самого огляду особи на стан сп`яніння.

Крім того даних про оскарження ОСОБА_1 висновку, складеного за результатами проведеного у закладі охорони здоров`я огляду лікарем, що передбачено п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 - немає.

Законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не відноситсья до предмету розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених у протоколі, не зважаючи на заперечення останнім та стороною захисту його вини, підтверджена в повному обсязі, а обрана позиція сторони захисту спрямована на надання ОСОБА_1 можливості уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом. Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя