Провадження № 33/824/3985/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Сербіна Я.В.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_1 - адвоката Сербіна Ярослава Вікторовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2020 року о 19 год. 00 хв. по вул. А. Антонова, в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.10 «б», 2.10 «а», 2.10 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів. Після чого водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Сербін Я.В. подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги з доповненнями захисник зазначає, що в матеріалах провадження немає жодних підтверджень факту, що водій автомобіля «Ленд Ровер» був припаркований раніше, ніж автомобіль «Фольксваген». При тому, що в поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що під час його паркування, автомобіля «Ленд Ровер» поруч не було.

Окрім того, жодних дій, спрямованих на приховування або залишення місця дорожньо-транспортної пригоди не здійснювалось, автомобіль «Фольксваген» залишився на тому самому місці, оскільки ОСОБА_1 жодної дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв.

Також, апелянт зазначає, що в судовому засіданні було переглянуто відеозапис наданий з нагрудної камери поліцейського, на якому не зафіксовано жодних пошкоджень на автомобілі «Ленд Ровер». Окрім того, ОСОБА_1 додатково до матеріалів справи були додані письмові пояснення по суті справи. Однак, суддею не були взяті до уваги доводи сторони захисту та прийнято позицію потерпілого, який під час надання пояснень під час розгляду справи, повідомляв відомості, які суперечать матеріалам справи, наприклад те, що о 19 год. 00 хв. 20.04.2020 ним було викликано працівників поліції, при цьому в рапорті інспектора Запорожця Є. зазначено, що вказаний виклик надійшов о 23 год. 24 хв. 20.04.2020.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сербіна Я.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Так, рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст.124, 122-4 КУпАП, суддя обґрунтував протоколами про адміністративні правопорушення та матеріалами провадження, але належним чином не перевірив обставини, викладені в них та не надав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали провадження про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення саме ОСОБА_1 п.2.3 «б», 13.1, 2.10 «а», 2.10 «д» Правил дорожнього руху України, якими передбачена відповідальність за те, що він 19.04.2020 о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів, після чого водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в суді апеляційної інстанції, в його користуванні дійсно є транспортний засіб «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 . 19.04 2020 він припаркував вказаний автомобіль біля свого будинку по вул. Антонова, 15. Коли паркувався, будь-яких автомобілів поряд не було. Парковочне місце розташовано поміж двох дерев і місце лише вистачає на два автомобіля. Машина стояла 2 дні, а 21.04.2020 поїхав з місця.

Інший учасник пригоди ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 20.04.2020 він припаркувався біля будинку 15 по вул. Антонова, поряд машин не було. Коли він відійшов від автомобіля в магазин, який знаходиться на відстані приблизно 30 метрів, то почув удар. Повернувшись до свого автомобіля він побачив, що біля його транспортного засобу припаркований автомобіль «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , однак водія за кермом не було. ОСОБА_2 побачив, що на його автомобілі є пошкодження, а саме пошкоджено бокове дзеркало заднього виду, відколотий шматок пластика і тріщина на накладці. У іншого автомобіля було пошкоджено лаково-фарбове покриття на дзеркалі. Він викликав поліцію.

Таким чином, із показань ОСОБА_1 слідує, що він не був присутній під час даних подій 19.04.2020, що зазначені в протоколі, водія та автомобіль ОСОБА_2 не бачив, бо його не було на місці парковки.

При цьому матеріали адміністративного провадження не містять достатніх та належних доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 19.04.2020 року, керуючи автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів та покинув місце пригоди.

Ці обставини спростовуються також поясненнями іншого учасника пригоди ОСОБА_2 , який в суді апеляційної інстанції неодноразово стверджував, що дана подія відбулась 20.04.2020 року.

Отже, твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 20.04.2020 року транспортним засобом не користувався, а його автомобіль з 19.04.2020 року по 21.04.2020 року було припарковано біля будинку, нічим не спростовані, а відтак дійсність, наведених ними обставин у суді апеляційної інстанції сумнівів не викликає.

Таким чином, дані у протоколах про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкидає їх.

Враховуючи те, що суд переглядає адміністративне провадження в межах протоколу, а в суді апеляційної інстанції беззаперечно встановлено, що 19.04.2020 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 та «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_2 не відбулося, вважаю за необхідне скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, ухвали нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сербіна Ярослава Вікторовича - задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко