КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/9162/18
Провадження № 33/824/4001/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Оладько С.І.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2019 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

за участю особи, відносно якої закрите провадження ОСОБА_2 ,
захисника Даниленко М.В.,
представників потерпілого ОСОБА_3 Романюк М.В., Арлахова А.О.,
представника потерпілої ОСОБА_1 Стеблевського А.О.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови, 02 вересня 2017 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Київ - Ковель, 33 км. + 300 м. в смт. Ворзель, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi 100», з державним номерним знаком НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості в русі, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Honda» з номерним знаком НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3, 11.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Суд закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення їй строк на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 зазначає, що вона, як потерпіла, не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. При цьому копія постанови їй направлялась лише у відповідь на її запит, яка була отримана 25 серпня 2020 року, у зв`язку з зазначеним вважає, що строк вона пропустила з поважних причин.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 вказує, що не згодна з постановою суду першої інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КУпАП.

Посилаючись на висновок № 14823 від 12 вересня 2019 року за результатами проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди зазначає, що в досліджуваних умовах водій «Audi100» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Honda Pilot».

Поза увагою суду першої інстанції, на думку апелянта, залишилось те, що пояснення ОСОБА_3 , який зазначає, що автомобіль «Audi100», уникаючи зіткнення з автомобілем «Dodge» не впевнившись у безпечному маневрі виїхав на зустрічну полосу руху та зіткнувся з його автомобілем «Honda Pilot» не відповідають дійсності, оскільки автомобіль «Audi100» отримав сильний лівий боковий удар саме від автомобіля «Dodge», в результаті чого авто відкинуло на зустрічну смугу руху, через що і відбулось зіткнення з автомобілем «Honda Pilot».

Також потерпіла ОСОБА_1 вказує на наявні в матеріалах справи пояснення інших водіїв, учасників зазначеної ДТП - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_4 показав, що 02 вересня 2017 року рухався на автомобілі «Toyota Camry» з номерним знаком НОМЕР_3 , з смт. Бородянка в напрямку м. Київ; по зустрічній смузі руху рухався автомобіль «Кіа Sportage» білого кольору ...і в цю мить даний автомобіль наздогнав автомобіль марки «Dodge» темного кольору, який рухався з досить значною швидкістю внаслідок чого автомобіль «Dodge» зіткнувся своєю передньою частиною, з автомобілем «Кіа Sportage», і в подальшому автомобіль марки «Dodge» винесло на його смугу руху в зустрічному напрямку.

Вказує також на показання свідка ОСОБА_5 , який показав, що рухався на автомобілі «Dodge» з номерним знаком НОМЕР_4 в напрямку смт. Немішаєве, водій автомобіля «Кіа Sportage» білого кольору несподівано різко загальмував і зупинився на повороті; ... він наздогнав автомобіль; в цей же час з зустрічного напрямку руху автомобіль «Toyota Camry» білого кольору виїхала з дороги...; за автомобілем «Toyota Camry» їхав автомобіль «Audi» зеленого кольору, який виїхав на його зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з його автомобілем та далі здійснив лобове зіткнення з автомобілем «Honda Pilot».

Апелянт зазначає, що зазначені обставини підтверджуються також фото автомобіля «Audi 100» з номерним знаком НОМЕР_1 , що містяться в матеріалах справи на яких видно значні пошкодження всієї лівої сторони автомобіля «Audi100», з номерним знаком НОМЕР_1 , які, на думку апелянта, не могли бути отримані від зіткнення з автомобілем «Honda Pilot». з номерним знаком НОМЕР_2 , оскільки таке зіткнення відбулося передніми частинами вказаних автомобілів.

Крім того, потерпіла ОСОБА_1 вказує, що такі пошкодження (задньої лівої частини автомобіля) не могли бути отримані в результаті взаємодії автомобіля «Audi 100», з номерним знаком НОМЕР_1 з відбійником, оскільки розташування автомобіля «Audi100», з номерним знаком НОМЕР_1 , відносно відбійника, а також сліди даного авто на дорозі, свідчать про те, що взаємодія цього автомобіля з відбійником мала місце лише передньою частиною автомобіля.

Апелянт підсумовує, що вказані обставини не досліджувалися та не перевірялися під час розгляду справи судом першої інстанції, відтак судом не було об`єктивно досліджено всі обставини даної ДТП, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП була ухвалена судом першої інстанції 15 січня 2019 року.

Відповідно до диспозиції вказаної норми закону, адміністративна відповідальність наступає за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема транспортних засобів. За встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02 вересня 2017 року на автодорозі Київ - Ковель в смт. Ворзель були пошкоджені автомобілі «Honda» з номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 та автомобіль «Audi 100», з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Право власності вказаних осіб на пошкоджені автомобілі підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням завдано моральну, фізичну або матеріальну шкоду. Беручи до уваги те, що за ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, потерпілим у справі про адміністративне правопорушення за цією нормою закону є власник пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до матеріалів справи та змісту постанови суду від 15 січня 2019 року, в суді першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 брав участь ОСОБА_3 , у постанові суду він вказаний як інший учасник ДТП, хоча законом такий процесуальний статус особи не передбачений. З урахуванням наведених доводів його процесуальний статус є потерпілий.

В той же час в матеріалах справи відсутні дані про залучення судом до участі у розгляді справи як потерпілого власника автомобіля «Audi 100» ОСОБА_1 , або про її відмову від участі у розгляді даної справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було порушено право потерпілої ОСОБА_1 на участь у судовому розгляді справи, яка стосується її прав та законних інтересів.

Таке порушення не може бути виправдано тим, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який у справі є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами статей 289, 294 КУпАП потерпілий має право оскаржити постанову у справі про адміністративне правопорушення до суду апеляційної інстанції.

Таким правом ОСОБА_1 скористалась, подавши 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу, яка була отримана судом першої інстанції 08 вересня 2020 року.

Як встановлено апеляційним судом, потерпіла ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, а матеріали справи не містять даних про направлення безпосередньо їй копії постанови від 15 січня 2020 року. Та обставина, що вона, як дружина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, була обізнана про результати розгляду справи, не може бути підставою для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження, незважаючи на те, що нею оскаржується судове рушення через великий проміжок часу.

З огляду на викладене апеляційний суд з метою поновлення процесуальних прав потерпілої ОСОБА_1 , та забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду від 15 січня 2020 року щодо ОСОБА_2 .

Оскільки оскаржувана постанова не переглядалася судом апеляційної інстанції, розгляд справи апеляційним судом та прийняття у даній справі остаточного рішення буде відповідати принципу правової визначеності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Даниленка М.В., представника потерпілої ОСОБА_1 - Стеблевського А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представників потерпілого ОСОБА_3 - Романюк М.В. та Арлахова А.О., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин дорожньо-транспортна пригода сталася на ділянці автомобільної дороги Київ - Ковель в смт. Ворзель за обставин, коли ОСОБА_2 , керуючи автомобілем автомобіль «Audi 100», з номерним знаком НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Honda» з номерним знаком НОМЕР_2 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в повній мірі виконавши приписи ст. 245 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставини справи та прийняв законне рішення.

За доводами апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 , перед зіткненням з автомобілем «Honda», керований її чоловіком автомобіль «Audi 100» зіткнувся з автомобілем «Dodge». На її думку наведена обставина підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які вони давали під час проведення досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП, однак цих показань суд не взяв до уваги.

Перевіряючи доводи потерпілої, апеляційним судом досліджені докази, які були отримані як під час проведення досудового розслідування так і надані сторонами провадження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

Так, відповідно до протоколу допиту ОСОБА_2 , він, керуючи автомобілем «Audi 100» відчув сильний боковий удар, від якого машину викинуло на зустрічну смугу, вона стала некерованою, рухалася навскоси до відбійника де отримала ще один боковий удар у праве переднє крило. В подальшому з`ясувалось, що в його автомобіль в`їхав автомобіль «Dodge».

Такі ж пояснення він дав в суді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до показань водія автомобіля «Кіа Sportage» ОСОБА_6 , після того, як в його автомобіль в`їхав автомобіль «Dodge», який рухався позаду в попутному напрямку, в ДТП потрапило ще декілька автомобілів, оскільки автомобіль «Dodge»після зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху.

В своїх показаннях водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_7 зазначає, що автомобіль «Dodge»зіткнувся передньою частиною з автомобілем «Кіа Sportage», після чого автомобіль «Dodge»винесло на зустрічну смугу руху по якій рухався він, внаслідок чого відбулося зіткнення правою частиною цього автомобіля з передньою частиною керованого ним автомобіля. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що в ДТП потрапило ще автомобілі «Honda» і «Audi 100».

Відповідно до показань водія автомобіля «Dodge»ОСОБА_5 , в той час як керований ним автомобіль зіткнувся з автомобілем «Кіа Sportage», який рухався попереду, по зустрічній смузі рухався автомобіль «Toyota Camry», який виїхав з дороги та здійснив зіткнення з будівлею. За автомобілем «Toyota Camry» їхав автомобіль «Audi 100», який виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з його автомобілем, а в подальшому цей автомобіль зіткнувся з автомобілем «Honda».

В той же час відповідно до показань водія автомобіля «Honda» ОСОБА_3 , автомобіль «Dodge» зіткнувся з автомобілем, який рухався попереду, після чого його винесло на зустрічну смугу руху, через деякий час він побачив, як йому назустріч рухається автомобіль «Audi 100», водій якого, уникаючи зіткнення, виїхав на зустрічну смугу руху.

За доводами апеляційної скарги потерпіла, посилаючись на показання ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , зазначає, що суд при вирішення питання про винуватість ОСОБА_2 , не дав їм належної оцінки, та не взяв до уваги те, що перед зіткненням з автомобілем «Honda» відбулося зіткнення автомобіля «Audi 100» з іншим транспортним засобом - автомобілем «Dodge».

Аналізуючи показання всіх учасників ДТП апеляційний суд зазначає, що вони мають певні відмінності, однак жоден із вказаних водіїв не показав, що зіткнення автомобіля «Audi100» з автомобілем «Dodge», якщо припустити, що таке дійсно було, відбулося на смузі, по якій рухався автомобіль «Audi100».

Так водій ОСОБА_5 дав показання, що автомобіль «Audi 100» виїхав на зустрічну смугу руху, а водій ОСОБА_7 в своїх показаннях взагалі не зазначає про зіткнення автомобіля «Dodge» з автомобілем «Audi 100».

В наявній в матеріалах справи схемі місця ДТП також відсутні дані, які б свідчили про зіткнення автомобіля «Audi 100» з іншим транспортним засобом на смузі руху першого.

Такі обставини не встановлені також під час дослідження апеляційним судом фотографій та відеозапису з місця ДТП.

Наданий суду висновок за результатами проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди від 12 вересня 2019 року № 14823 не може бути прийнятий судом як доказ невинуватості ОСОБА_2 .

Дослідивши наявні на автомобілі «Audi 100» пошкодження, експерт встановив, що автомобіль «Audi 100» перед контактом з автомобілем «Honda» мав контакт з іншим транспортним засобом. Далі експерт зазначає, що в таких умовах на автомобіль «Audi100» діяли сторонні сили, які спричиняли його некерований виїзд на зустрічну смугу руху, отже його водій не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Honda».

Апеляційний суд вважає, що такий висновок є необґрунтованим, оскільки в наведеному дослідженні відсутні дані, на підставі яких експерт дійшов висновку, що зіткнення автомобіля «Audi 100» з іншим транспортним засобом до зіткнення з автомобілем «Honda» відбулося на його смузі руху, що призвело до некерованого виїзду на зустрічну смугу руху.

Наведені вище докази спростовують такий висновок.

Досліджені апеляційним докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не вибрав такої безпечної швидкості в русі, яка б давала йому змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а побачивши небезпеку для руху у виді дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла попереду, з метою запобігання зіткненню з іншим транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного транспорту, вибравши небезпечний для інших учасників руху об`їзд перешкоди, що в подальшому призвело до зіткнення з автомобілем «Honda».

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено порушення ОСОБА_2 пунктів 12.1, 12.3, 11.3 ПДР України, яке перебуває у причинному зв`язку з наслідками - пошкодженням автомобіля «Honda».

Апеляційний суд зазначає, що адміністративне правопорушення за своєю природою, наслідками та можливим застосуванням стягнення за вчинене діяння є близьким до кримінального правопорушення. Тому при розгляді справи про адміністративне правопорушення застосовуються загальні принципи, передбачені кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи те, що складеним стосовно особи протоколом їй фактично висовується обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення не може вийти за межі обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на це як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не може давати оцінку діям іншим учасників даної ДТП на їх відповідність ПДР України та встановлювати в даному провадженні обставини можливого зіткнення автомобіля «Audi 100» з іншими транспортними засобами.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2019 року про визнання ОСОБА_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун