П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голови Правління ОСББ «Златосвіт», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.188-39 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення б/н, складеним 11.09.2020р. головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини Карпенко І.О., голова Правління ОСББ «Златосвіт» ОСОБА_1 як володілець персональних даних, поширюючи до 28.05.2020р. персональні дані ОСОБА_2 шляхом розміщення на дошках об`яв, вхідних дверях та стінах будинку АДРЕСА_2 об`яви щодо отримання позовної заяви та ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2020р., порушив вимоги ч.3 ст.10 та ч.1 ст.24 Закону України «Про захист персональних даних», не забезпечив належний рівень захисту персональних даних ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.188-39 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Рогозін О.В. в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, подали письмові заперечення, в яких зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення складений 11.09.2020р. в той час, коли за заявою ОСОБА_3 правопорушення вчинено 11.04.2020р. На даний момент строки накладання адміністративного стягнення за вчинення такого адміністративного правопорушення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, сплинули, що є підставою для закриття провадження. Крім того, до суду вже надходив аналогічний адміністративний матеріал (справа №3/337/793/2020, ЄУН 337/2585/20)Ю, яка ухвалою суду від 01.07.2020р. була повернута до Регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини в Запорізькій області для доопрацювання. Незважаючи на це, уповноважена особа повторно складає протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст.61 Конституції України, яка встановлює неможливість подвійного притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення. Також вважають, що складений протокол не відповідає вимога ст.256 КУпАП, оскільки не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, доказів фактичного направлення ОСОБА_1 запрошення для ознайомлення а підписання протоколу матеріали справи не містять. Доказів вчинення ОСОБА_4 зазначеного в протоколі правопорушення також не надано. Вказані обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, що є самостійною підставою для закриття провадження у цій справі.

На підставі ст.268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме уповноважена посадова особа відповідного органу, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ч.1,2 ст.254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, ч.4 ст.188-39 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав суб`єкта персональних даних, у вигляді штрафу на громадян від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від трьохсот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відносини щодо захисту персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних» №2297-VI від 01.06.2010р.

Відповідно до ст.1,4 зазначеного Закону персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Суб`єктами відносин, пов`язаних із персональними даними, є суб`єкт персональних даних; володілець персональних даних; розпорядник персональних даних; третя особа; Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Відповідно до ст.10 зазначеного Закону використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних.

Як зазначено в протоколі по адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою володільця персональних даних ОСББ «Зластосвіт», порушив вимоги ч.3 ст.10 та ч.1 ст.24 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки не забезпечив належний рівень захисту персональних даних ОСОБА_3 , допустив їх поширення без згоди останньої, що призвело до незаконного доступу до них невизначеного кола осіб та порушення прав ОСОБА_3 як суб`єкта персональних даних. Таке порушення мало місце шляхом розміщення на дошках об`яв, вхідних дверях та стінах будинку АДРЕСА_2 об`яви щодо отримання позовної заяви та ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2020р., які містили персональні дані ОСОБА_3 .

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме персональні дані ОСОБА_3 містили ці документи, у зв`язку з чим ОСББ «Златосвіт» є володільцем цих персональних даних і на підставі чого набуло право на обробку, використання персональних даних.

Крім того, в протоколі взагалі не зазначено час скоєння відповідного правопорушення (моменту розміщення відповідних документів з персональними даними особи або моменту виявлення цього факту), що є істотним порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично протокол складений на підставі звернення ОСОБА_3 від 20.04.2020р., яке зареєстровано в Регіональному представництві Уповноваженого ВРУ з прав людини 21.04.2020р. За змістом цього звернення ОСОБА_3 виявила факт незаконного поширення її персональних даних 11.04.2020р. в 09.00год. і вказала на ОСОБА_1 як на конкретну особу, яка допустила це порушення.

Отже, фактично часом вчинення адміністративного правопорушення є 11.04.2020р. 09.00год., про що в протоколі не зазначено.

В той же час, протокол складений уповноваженою посадовою особою 11.09.2020р., саме пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що свідчить, на думку суду, про порушення вимог ст.254 КУпАП.

В порушення ст.256 КУпАП протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмітка про роз`яснення йому процесуальних прав або відмітка про його відмову від підписання протоколу та надання своїх пояснення також відсутні.

В матеріалах даної справи відсутні докази фактичного направлення ОСОБА_1 та отримання ним виклику для ознайомлення і підписання протоколу (лист від 01.09.2020р.), докази фактичного отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення (лист від 15.09.2020р.).

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд також виходить з того, що до протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу, визначеного ст.251 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення.

Незважаючи на те, що за наявними матеріалами події стосуються порушення порядку захисту персональних даних ОСОБА_3 , саме нею ініційовано притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності, остання як потерпіла чи свідок уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не опитана, її пояснення як одні із передбачених ст.251 КУпАП джерел доказів в матеріалах справи відсутні, відомості про неї як потерпілу чи свідка в порушення ст.256 КУпАП в протоколі не зазначені.

Додані до протоколу фотознімки суд вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони не містять відомостей про час, місце скоєння адміністративного правопорушення, не вказують на особу, яка його вчинила. Жодних посвідчувальних написів ці фотознімки не містять, ким саме та із застосуванням яких технічних засобів вони вчинені не зазначено. Відомості про застосування будь-яких технічних засобів під час виявлення факту правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення в останньому взагалі відсутні.

При цьому, за доданим до матеріалів справи дорученням Уповноваженого ВРУ з прав людини на ім`я ОСОБА_5 остання як регіональний представник має право здійснювати перевірку (за необхідності з виїздом на місце) звернень громадян до Уповноваженого, стану дотримання прав людини, безперешкодно, без попереднього узгодження відвідувати підприємства, установи, організації, отримувати відомості щодо з`ясування обставин подій тощо.

Відомостей про застосування зазначених заходів ОСОБА_5 як уповноваженою посадовою особою з метою встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, збирання та належного оформлення доказів матеріали справи не містять.

Таким чином, виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши обставини справи та надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.188-39 КУпАП, та його винуватість в ньому належними та допустимими доказами не доведені, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.188-39 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.3,62 Конституції України, ст.7,9,ч.4 ст.188-39,245,247,251,252,254,256,268,280,283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.4 ст.188-39 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

30.10.2020