Справа № 308/8590/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., у присутності Чиж Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення, які надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , адміністратора кафе «Паб Хаус», за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2020 близько 22 год. 15 хв., в приміщенні кафе «Паб Хаус», за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16, було допущено порушення карантинних норм працівниками барменів, зокрема перебували за барною стійкою без засобів індивідуального захисту, чим було порушено, п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що як він особисто, так і працівники "ПабХаус" перебували надворі та курили , однак, коли повернулись назад у приміщення ресторану, то усі перебували у масках та індивідуальних засобах зхисту . Зазначив, що працівники УПП в Закарпатській області неправомірно скласли на нього протокол та помилково зазначили про порушення ним карантинних норм.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Дії ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

22.07.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», згідно п.п.1 п.10 якої на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №268490 від 25.08.2020 року, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи.

У письмових поясненнях від 25.08.2020 року ОСОБА_1 зазначив, що поліція зайшла в той момент, коли бармени повертались на своє робоче місце, для того, щоб одягнути маски. Цим самим, ОСОБА_1 підтвердив факт, що бармени знаходилися у приміщенні кафе «Паб Хаус» без засобів індивідуального захисту (захисної маски, респіратора тощо).

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу правопорушника ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, порушив умови карантину вперше, відсутність шкідливих наслідків для інших осіб, а також те, що у зв`язку з пандемією хвороби COVID -19 у країні складна економічна ситуація, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.22, ст. 44-3, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул