П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Драпака Д.А., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 23 квітня 2020 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Радосинська, 118, керував автомобілем «BMV», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Драпак Д.А. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, ухвалену стосовно ОСОБА_1 , та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, сторона захисту першочергово зауважує, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_2 та не передав матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно нього до Дніпровського районного суду м. Києва, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 276 КУпАП, що, в свою чергу порушує право ОСОБА_2 в частині забезпечення його безпосередньої участі в розгляді справи всіма законними способами.

Одночасно, адвокат просить звернути увагу, що судовий розгляд місцевим судом відбувся без участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що також є порушенням права на захист ОСОБА_2 .

Далі, адвокат зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_2 , що є порушенням вимог ч. 3 ст. 256 КУпАП, і дає підстави стверджувати, що ОСОБА_2 не був ознайомлений зі змістом протоколу, а також і про те, що йому не надавався даний протокол для підписання з можливістю надати власні пояснення щодо інкримінованого йому правопорушення.

Зауважує адвокат і на те, що працівниками поліції безпідставно був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме на ОСОБА_2 , оскільки останній не є суб`єктом в змісті положень даної статті, з огляду на те, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази того, що транспортним засобом дійсно керував ОСОБА_2 , як і виконував функцію водія.

Вказує адвокат в апеляційній скарзі і на те, що в матеріалах провадження відсутнє направлення ОСОБА_2 на медичний огляд до лікаря-нарколога в Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія» за адресою: вул. П.Запорожця, 20, в м. Києві, що, на переконання адвоката, свідчить про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу не направлявся, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду, адвокатом надано письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на те, що на момент розгляду провадження судом апеляційної інстанції закінчились строки, передбачені ст. 38 КупАП.

Вислухавши пояснення адвоката Драпака Д.А. та ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги та скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 537028 від 23 квітня 2020 року, в означений день, о 21 год. 50 хв. в м. Києві, по вул. Радосинська, 118, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMV 118», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також у лікаря-нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» за адресою: вул. П.Запорожця, 20, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в суді апеляційної інстанції, він не відмовлявся від проходження огляду, але в час його розмови по телефону та отримання юридичної консультації, працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за відмову від проходження огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Всупереч таким твердженням ОСОБА_1 слід відмітити наступне.

З дослідженого відеозапису, що міститься в матеріалах провадження, вбачається, що працівниками поліції було дотримано всі законі вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 і порушень Інструкції - з переглянутого відеозапису виявлено не було, як і не послалася на будь-які порушення сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

Навпаки, всупереч твердженням сторони захисту в апеляційній скарзі, що відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а тому працівниками поліції безпідставно було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис подій, який вівся безпреривно працівниками поліції - 23 квітня 2020 року, містить запис того, що працівниками поліції одночасно був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з яким ОСОБА_1 , ознайомившись, безапеляційно погодився та вказав, що готовий нести покарання у виді штрафу за це адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, підтверджує керування саме ним транспортним засобом за досліджуваних подій.

Слід зазначити, що працівниками поліції неодноразово вголос зачитувались протоколи про адміністративні правопорушення як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в присутності свідків були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, порядок та процедура оскарження дій працівників поліції та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 декілька разів самостійно їх перечитував. А тому доводи сторони захисту про те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 256 КУпАП, ОСОБА_1 не був ознайомлений зі змістом протоколу, а також і про те, що йому не надавався даний протокол для підписання з можливістю надати власні пояснення щодо інкримінованого йому правопорушення - є безпідставними та спростовуються, в т.ч. відеозаписом подій. Відповідно до цього відеозапису працівниками поліції неодноразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти освідування на вміст алкоголю на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 , в присутності свідків, відмовився.

Щодо доводів в апеляційній скарзі про порушення прав ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи через неналежне його повідомлення про розгляд справи у суді першої інстанції та позбавлення можливості надавати пояснення та докази у провадженні, то вони в даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності раніше наведених доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяким чином не вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення та на правильність накладення адміністративного стягнення.

Крім того, право на надання пояснень по суті адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повністю реалізовані в суді апеляційної інстанції, проте будь-яких доказів на спростування висновків суду - не надано.

Не можуть також бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_1 та не передав матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно нього до Дніпровського районного суду м. Києва, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 276 КУпАП, оскільки, як правильно зазначено в судовому рішенні, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і передача провадження з одного суду до іншого - є правом, а не обов`язком суду першої інстанції.

За наведеним, суд першої інстанції дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, в сукупності, слід прийти до висновку, що підстав для скасування постанови суду і закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи на підставі ст. 38 КУпАП, як про це ставилось питання в суді апеляційної інстанції - не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.

За наведеного, апеляційна скарга адвоката Драпака Д.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Драпака Д.О. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій