Справа№464/4997/20
пр.№ 3/464/2732/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , військовослужбовець Державної прикордонної служби України,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 30 серпня 2020 року о 01.20 год на вул.Луганська, 2 в м.Львові керував автомобілем марки «ВАЗ 21043» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, почервоніння обличчя та від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи у суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно рухався транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, внаслідок чого його зупинили працівники патрульної поліції. Визначили, що він у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд, на що він спочатку погодився, а потім відмовився, бо працівники поліції в медзаклад не хотіли везти і його дружину, та у стані наркотичного сп`яніння не перебував, так як на роботі раз на півроку проходить перевірку.

Захисник просить провадження у справі закрити за відсутності в діях особи, яка притягається складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із порушенням процедури направлення на медичний огляд, а направлення на такий огляд відсутнє. Надав суду сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду від 31 серпня 2020 року, що свідчить про те, що напередодні ОСОБА_1 не міг перебувати у стані наркотичного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 428880 від 30 серпня 2020 року, що відповідає вимогам ст.256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписом з місця події 30 серпня 2020 року, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 декілька разів від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

- показаннями у суді свідка ОСОБА_2 про обставини неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, незважаючи на вимоги працівників патрульної поліції. Свідок попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України, підстав недовіряти такому не встановлено, оскільки раніше з ОСОБА_1 не знайомий та підстав оговорювати його не має;

- постановою серії ЕАМ № 3055477 патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУАП за порушення 30 серпня 2020 року о 01.20 год на вул.Луганська, 2 в м.Львові при керуванні автомобілем марки «ВАЗ 21043» номерний знак НОМЕР_2 Правил дорожнього руху України (як підстава зупинки транспортного засобу).

Показання у суді свідка ОСОБА_3 про те, що не чула відмови ОСОБА_1 від медогляду, спростовується відеозаписом з місця події та показаннями свідка ОСОБА_2 (з яким остання зустрічається) про те, що ОСОБА_1 декілька разів відмовився від проходження огляду в медзакладі в їх присутності, оцінюється критично, висновки судді не спростовує.

Недоречними є доводи захисту про відсутність в матеріалах справ направлення поліцейського на огляд водія транспортного засобу з урахуванням категоричної відмови останнього від проходження огляду.

Покликання захисника на незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення виду сп`яніння спростовується записом у самому протоколі, а невстановлення виду наркотичних засобів, то з урахуванням характеру та обставин вчиненого не підлягають встановленню.

Доводи ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду у зв`язку з тим, що він не хотів залишати на вулиці дружину, а працівники поліції не хотіли її везти до медзакладу є безпідставними, оскільки доставка на експертизу інших осіб не входить до обов`язків поліцейських (на відеозаписі поліцейськими роз`яснено дружині і ОСОБА_1 за 50 грн винайняти таксі і поїхати додому).

Надання суду сертифікату про проходження ОСОБА_1 профілактичного наркологічного огляду від 31 серпня 2020 року (на наступний день після події) не має правового значення, так як останнього не ставиться в провину керування в стані наркотичного сп`янінням, а відмову від такого. Також такий огляд проводився не у відповідності до ст.266 КУАП, а проведений огляд з порушенням цієї статті вважається недійсним.

Доводи захисника, що ОСОБА_4 не роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду не ґрунтується на положенням чинного законодавства, адже у ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. При цьому як визначено п.п.1.3, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Диспозицією ч.1 ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема як за керування в стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову від такого. Указане також узгоджується із ст.68 Конституції України, якою передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При цьому суддя звертає увагу, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем джерелом підвищеної небезпеки є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів у порушенні ПДР України та вини у цьому ОСОБА_1 . Суддя не має підстав сумніватися в їх достатності та достовірності. Порушення вимог ст.266 КУАП (відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУАП, відсутні.

Наведені свідчить, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП кваліфіковані вірно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 КУАП передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути 420,40 гривень судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106(у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.В.Тімченко