КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6836/20
Провадження № 33/824/4175/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Дячук С.І.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 21 квітня 2020 року близько 03 год. 10 хв. в м. Києві по вул. В.Кільцева, 77/13-А керуючи автомобілем «Шкода» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідість обличчя, тощо), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративно правопорушення. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав в той момент, коли на всій території України було запроваджено режим надзвичайної ситуації та діяли карантинні обмеження для запобігання поширення коронавірусної інфекції, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства та прийнята без дотримання вимог статей 245, 252, 280 КУпАП.

Зазначає, що він не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, оскільки повістки були отримані ним невчасно, що позбавило його можливості надати свої пояснення.

ОСОБА_1 вказує, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, було складено з низкою порушень закону, на які суд не звернув увагу.

Апелянт зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що він не відмовлявся від проходження огляду, однак після того як він сів в автомобіль до працівників поліції, останні довезли його лише до станції метро «Академмістечко», та повідомили що в них немає часу відвозити його на освідування. Після зазначеного підізвали до своєї машини невідомого водія та запропонували йому підписати заздалегідь написані ними пояснення. При цьому другого свідка не було запрошено.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення ухваленого 20 травня 2020 року за його відсутності.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про судове засідання повідомлявся завчасно та належним чином, будь-яких клопотань про відкладення чи про поважність причин неявки до суду не направляв, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначає, що під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, два свідки працівниками поліції запрошені не були.

Для перевірки вказаних обставин судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції із якого вбачається, що ОСОБА_1 працівник поліції пропонує пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду. В той же час, із відеозапису вбачається, що під час відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння жодного свідка працівником поліції запрошено не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що процедура огляду на стан сп`яніння розпочинається із запитання працівника поліції до водія чи буде він проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не давало суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що наведені вище докази, на які суд посилався у своєму рішенні, не давали поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак постанову суду належить скасувати, а провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун