Номер провадження: 33/813/1289/20
Номер справи місцевого суду: 521/5612/20
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Князюк О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року в адміністративній справі про притягнення громадянки України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, тимчасово не працюючої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч.6 ст. 481 МК України

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення, передбачене санкцією ч.6 ст. 481 МК України, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 не погодившись із постановою суду від 07.05.2020 року - 19.10.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Малиновського районного суду від 07 травня 2020 року скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою Миколаївської митниці ДФС від 14.04.2016 року її уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 статті 481 Митного Кодексу України.

Постанову №044/50400/16 від 14 квітня 2016 року про накладення адміністративного стягнення апелянтом було виконано негайно, про що зазначено у п.4 резолютивної частини вказаної постанови

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що на час події правопорушення не існувало відповідальності передбаченої ч.6 ст. 481 МК України, вказана норма набула чинності 24 листопада 2018 року у редакції Закону №2612-VIII від 08 листопада 2018 року.

Апелянт зазначає, що в оскаржувані постанові, суд першої інстанції надав невірну оцінку факту повторного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне й теж правопорушення.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що повторне притягнення її до відповідальності за ч. 6 статті 481 МК України є незаконним, протиправним та порушує ст. 61 Конституції України. Просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 статті 481 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол № 3382/50000/19 від 31.12.2019 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил, вбачається, що 31.12.2019 о 12 год. 49 хв. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Держмитслужби в напрямку з України до Молдови на канал руху «зелений коридор», слідувала пішим ходом гр. України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю, відповідно до інформації програми АСМО «Інспектор», встановлено, що гр. України ОСОБА_1 ввезла 17.03.2015 на митну територію України транспортний засіб марки «FORD EXPLORER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації - Росія (RU), в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

В митниці Держмитслужби з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «FORD EXPLORER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації - Росія (RU), гр. ОСОБА_1 не зверталася. Документів, що підтверджують факт аварії чи обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, гр. ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону України не має. З приводу продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України гр. ОСОБА_1 не зверталася.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, у зв`язку з чим, відносно неї складено протокол про порушення митних правил №3382/50000/19 від 31.12.2019 року, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що особа стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суд кваліфікує за ч. 6 ст. 481 МК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення встановленого строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Судом першої інстанції накладено на правопорушника стягнення, відповідно до санкції ч. 3 ст. 481 МК України, у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, так як іншого стягнення не передбачено виходячи з наступного.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Пропущений строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню з огляду на наступне. Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої ухвалено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ч. 1 статті 289 КУпАП).

Постанову Малиновського районного суду проголошено 07 травня 2020 року за відсутності ОСОБА_1 оскаржуване рішення скаржник не отримував.

Апелянт зазначає, що про результат розгляду справи ОСОБА_1 стало відомо 07.10.2020 року з дня отримання повного тексту оскаржуваної постанови.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 під час ухвалення постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року присутня не була, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню апеляційним судом.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В судове засідання 11 листопада 2020 року з`явилась представник митниці - Бурчо Ірина Йосипівна, апеляційну скаргу не підтримувала, просила суд апеляційної інстанції постанову Малиновського районного суду від 07 травн 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у справі про порушення митних правил, у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.12.2019 о 12 год. 49 хв. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці Держмитслужби в напрямку з України до Молдови на канал руху «зелений коридор», слідувала пішим ходом гр. України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю, відповідно до інформації програми АСМО «Інспектор», встановлено, що гр. України ОСОБА_1 ввезла 17.03.2015 на митну територію України транспортний засіб марки «FORD EXPLORER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації - Росія (RU), в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 31.12.2019 року відсутня.

В митниці Держмитслужби з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «FORD EXPLORER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації - Росія (RU), гр. ОСОБА_1 не зверталася. Документів, що підтверджують факт аварії чи обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, гр. ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону України не має.

На підставі викладених обставин, 31.12.2019 року посадовою особою Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №3382/50000/19 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України.

Враховуючи вимоги ст. 381 МК України, згідно наданих особою документів до митного контролю та митного оформлення, їй дозволено ввозити даний транспортний засіб із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, лише з метою транзиту через митну територію України. Однак, особа не надала до митного контролю та митного оформлення документи, що підтверджують сплату нею митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті у разі тимчасового ввезення даного транспортного засобу.

Згідно із ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Отже, матеріалами справи встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Отже, матеріалами справи встановлено, що особою перевищено строк транзитного переміщення транспортного засобу більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, який становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а відповідальність за порушення вказаної норми встановлена статтею 470 МК

Суд звертає увагу, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.

Щодо посилання апелянта на той факт, що на час події правопорушення не існувало відповідальності передбаченої ч.6 ст. 481 МК України та вказана норма набула чинності 24 листопада 208 року у редакції Закону №2612-VIII від 08 листопада 2018 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

29.12.2019 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», в якому встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Згідно протоколу про порушення митних правил, правопорушення було виявлено 29.12.2019 року, тобто в період визначений у вищевказаному законі, а тому він застосовується при розгляді даної справи.

Зазначений закон набрав чинності 29.12.2019 року, та розповсюджується на правопорушення, які були виявлені у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тобто, не діяв на момент складання протоколу про порушення митних правил. Однак, суд вважає доцільним його застосування, оскільки він пом`якшує відповідальність особи, що передбачено статтею 58

Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Застосування наведеного закону не суперечить вимогам ст. 8 КУпАП, згідно якої - закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають, оскільки він пом`якшує відповідальність особи.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк