Провадження № 3/734/1494/20 Справа № 734/2464/20
ПОСТАНОВА

24 вересня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., ознайомившись з матеріалами, які надійшли від начальника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції Ващенка В., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

З Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області до суду направлено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з посиланням на те, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області вказані матеріали були скеровані до Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури щодо організації проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 286-1 КК України, проте кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів не передбачена.

З приводу вказано, суд звертає увагу на наступне.

В адміністративному протоколі серії БД № 003937 від 25 серпня 2020 року зазначається, що 25 серпня 2020 року о 12 годині 10 хвилин в Чернігівській області Козелецькому районі с. Косачівка по вул. Травня, 154, ОСОБА_1 керував мотоциклом ИЖ Планета 3 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За станом на даний час вказана норма закону є чинною, про що зазначено на офіційному сайті Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2341-14#Text та https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/80731-10#Text).

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 286-1 КК України (в редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII) передбачена саме кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

Згідно з ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як за станом на 25 серпня 2020 року /час вчинення правопорушення/, так і за станом на час винесення цієї постанови, в КУпАП будь-яке адміністративне стягнення за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено, оскільки такі дії віднесені до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 подія мала місце 25 серпня 2020 року.

Закон № 2617-VIII відповідно до п. 1 «Прикінцевих та перехідних положень» набрав законної сили 01 липня 2020 року. Тобто, з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння відноситься до кримінальних проступків.

В результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Відповідно до вимог ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Отже, з урахуванням положення частини п`ятої статті 94 Конституції України (закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування); положення частини шостої статті 3 КК України (зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення); частини третьої статті 1 КПК України (зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення), частини четвертої статті 2 КУпАП (зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також позиції Конституційного Суду України, викладеної в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію, суд вважає, що стаття 286-1 КК України на сьогодні є чинною, а отже ОСОБА_1 , який вчинив проступок після 1 липня 2020 року, не можна притягнути до відповідальності за статтею 130 КУпАП за означені дії.

З врахуванням вказаних обставин суд вважає за необхідне направити вказані матеріали повторно прокурору для вирішення питання щодо організації проведення досудового розслідування з метою притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 253, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити керівнику Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури щодо організації проведення досудового розслідування з метою притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Бузунко