Справа № 570/4282/20
Номер провадження 3/570/1805/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., розглянувши в залі суду в місті Рівне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 23 травня 2007 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , права, передбачені ст.268 КУпАП, і ст.63 Конституції України, роз`яснені,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2020 року серії ГР № 179107, 15 жовтня 2020 року близько 08 години 22 хвилин по вул.Польова, № 4 у м.Рівне, ОСОБА_3 порушив правила щодо карантину людей, а саме: здійснював регулярне перевезення маршрутним транспортним засобом марки "БАЗ А079.25", державний номерний знак НОМЕР_3 , зокрема, перевозив пасажирів на приміському автобусному маршруті, який працює у режимі маршрутного таксі Рівне "АС Чайка" - Річиця більше, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме, перевозив 35 осіб, чим порушив п.2 п.п.11 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року.

В суді ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно 15 жовтня 2020 року здійснював перевезення маршрутним таксі, однак робив це без порушення встановлених норм, з дотриманням всіх вимог закону, стоячих людей в маршрутному таксі не було, місця були зайняті тільки сидячі, кількість пасажирів відповідала дозволеним технічним паспортом місцям для сидіння пасажирів. Чому на нього склали даний протокол не знає, вважає за можливе, що працівники поліції мають певний план по складанню такого роду протоколів, він потрапив до переліку тих осіб, на кого було вирішено скласти такий протокол без правової підстави такого складання. Зазначив, що працівники поліції підійшли до нього на стоянці автовокзалу, повідомили, що нібито рахували людей, які виходили з маршрутного таксі, і їх виявилося більше ніж дозволено по технічним характеристикам даного транспортного засобу, після чого повідомили, що на нього буде складено адміністративний протокол. Це йому стало дивним, але сперечатися з працівниками поліції він не став. Заявив, що будь-яких доказів того, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, працівниками поліції йому надано не було. В зв`язку з чим просить не притягати його до адміністративної відповідальності, справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що однозначних доказів вчинення ОСОБА_3 вказаного правопорушення ці матеріали не містять.

Так, з самого протоколу вбачається, що до нього додано копія реєстраційного документа на транспортний засіб, однак такого доказу матеріали справи не містять. А без нього неможливо визначити, яка дозволена кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

З відеодоказу встановити вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 не є можливим, оскільки на самому відео записана розмова якогось чоловіка, можливо працівника поліції, з жінкою, яку вже по факту повідомляється про нібито порушення ОСОБА_3 правил щодо карантину людей. Ким являється ця жінка, не відомо. ОСОБА_3 пояснив, що вона дружина підприємця. Але із матеріалів справи невідомо, чому саме з нею ведеться розмова про ніби то порушення ОСОБА_3 правил карантину. Ні самого ОСОБА_3 , ні автобус, ні салон автобуса з фіксацією кількості пасажирів, відеодоказ не містить.

Крім того, як доказ вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 додано пояснення свідка ОСОБА_4 .

В самому поясненні зазначено, що ОСОБА_4 , працює поліцейським УПП в Рівненській області, саме він відбирав пояснення у ОСОБА_3 .

Як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Суддя критично ставиться до таких показань, оскільки вони, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не можуть бути беззаперечним свідченням вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення. Також суддя звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_4 є співробітником УПП в Рівненській області, що ставить під сумнів його незацікавленість.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є належним і допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Долучені до протоколу докази, викликають у судді великі сумніви стосовно вчинення ОСОБА_3 адмінправопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки до протоколу не долучено жодного належного і допустимого доказу його протиправних дій. Відповідно, ці сумніви трактуються суддею на користь ОСОБА_3 .

Згідно ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що достатніх доказів, які б могли ствердити про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_3 немає і їх здобути неможливо, а тому провадження в справі підлягає до закриття.

В зв`язку з закриттям провадження у справі, відповідно до Закону України "Про судовий збір" не підлягає стягненню з ОСОБА_3 такий збір.

Керуючись ст.ст.44-3, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги, після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.