Справа № 946/7340/20 Провадження № 3/946/2347/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Ізмаїльського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого фізичною особою підприємцем магазин «Профі», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 653127 від 15.11.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 в якому зазначено, що 15.11.2020 року об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чкалова № 90 в приміщенні будівельного магазину «Профі» здійснював прийом відвідувачів - покупців, продавав будівельні матеріали, чим порушив правила, щодо карантину «Вихідного дня» п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 (зі змінами).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44- 3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 (зі змінами) додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос; 2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах; 3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності; 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень; 5) діяльність закладів культури і проведення культурних масових заходів, крім роботи суб`єктів господарювання, пов`язаної з виробництвом аудіовізуальних творів, зокрема здійснення кіно- та відеозйомки, за умови обмеження доступу до місця зйомки (знімального майданчика) сторонніх осіб та використання персоналом (крім акторів під час знімального процесу), залученим до виробництва аудіовізуального твору, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно. Діяльність суб`єктів господарювання, пов`язана з виробництвом аудіовізуальних творів, не є масовим заходом; 6) приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що магазин з продажу будівельних матеріалів «Профі» розташований за межами «Ізмаїльського центрального ринку», який у неділю 15.11.2020 року працював, та він вважав, що не великі магазини, які реалізують господарські товари також мають право здійснювати торгівлю і фактично помилився в тлумаченні та розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 (зі змінами).

Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у чиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 653127 від 15.11.2020 року та іншими матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини, згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та враховуючи малозначність вчиненого правопорушення вважається за можливе звільнити ОСОБА_1 адміністративної відповідальності та відповідно до ст. 22 КУпАП оголосити йому усне зауваження, в наслідок чого, судовий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 3, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О.Бурнусус