Провадження № 3/761/6713/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Київського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, начальника клубу військової частини НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , начальник клубу ОСОБА_2 у порушення вимог ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми службовими обов`язками, в період з 26.08.2020 р. по 28.08.2020 р. недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у безпідставному невиконанні своїх службових обов`язків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Так, як свідчать надані матеріали ОСОБА_2 був відсутній за місцем несення служби у період з 26.08.2020 р. по 28.08.2020 р. за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_2 не оспорював обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину визнав у повному обсязі. Натомість, зазначив, що мав об`єктивні причини, що перешкоджали йому перебувати за місцем несення служби у зазначений у протоколі період.
Згідно з ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно приховання мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно приховання мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

В розумінні вимог ст. ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надаючи оцінку та аналізуючи зібрані по справі про адміністративне правопорушення матеріали у їх сукупності, поясненням ОСОБА_1 , наданим у судовому засіданні приходжу до висновку, що в діях військовослужбовця наявен склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вину, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення щодо застосування виду адміністративного стягнення до уваги приймаються, обставини скоєння правопорушення та особу військовослужбовця.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суддя керується положеннями Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 172-15, 251,280 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: