Справа № 128/2219/20
Провадження № 33/801/885/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Станіславської Інни Володимирівни на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448062 від 12.08.2020 року, того ж дня о 01:10 год в с. Якушинці Вінницького району, Вінницької області по вул Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем Great Wall, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в КП «ВОНД «Соцеотерапія», результати алкотесту «Драгер» - позитивні, 1,69 %0 та 1,61 %0.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2020 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Станіславська І.В., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП України, просила постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції, а лише перебував в автомобілі, який стояв на місці і не рухався. Зазначила, що жодних свідків, як при огляді на місці зупинки, так і під час проведення огляду в закладі охорони здоров`я під час складання протоколу, не було, що також підтверджується відеозаписом, наявним в матеріалах справи. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і дав пояснення аналогічні доводам, викладеним в ній. Додатково пояснив, що постанову про накладення адміністративного стягнення за керування автомобілем з вимкнутими фарами він оскаржує в суді, вину не визнав, штраф не сплатив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього у вчиненні даного правопорушення є доведеною письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 448062 від 12.08.2020 року; копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2020 року, згідно якого у ОСОБА_2 виявлено такі ознаки сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та направлено на огляд до закладу охорони здоров`я КП «ВОНД «Соціотерапія»; висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2557 від 12.08.2020 року, складеним КП «ВОНД «Соціотерапія», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, алкотест «Драгер» 6820 - 1,69 проміле, алкотест «Драгер» 6820 - 1,61 проміле.

Однак, з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції не повно дослідив наявні в матеріалах справи докази і надав їм неналежну правову оцінку, внаслідок чого постанову суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до ч. ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12.08.2020 року о 01:10 год в с. Якушинці Вінницького району, Вінницької області по вул Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем Great Wall, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому жодних свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений працівниками поліції за відсутності двох свідків, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

З метою встановлення дійсних обставин справи, за клопотанням ОСОБА_1 , у судовому засіданні апеляційного суду був допитаний інспектор СРПП Вінницького РВП Безкидняк В.В. - особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Останній пояснив суду, що 12.08.2020 року він здійснював патрулювання в с. Якушинці Вінницького району, Вінницької області. Проїжджаючи о 01:10 год. по вул. Б. Хмельницького, він помітив автомобіль Great Wall, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги поблизу дитячого закладу з вимкненими фарами. Оскільки, під час попереднього об`їзду за 10 хвилин перед цим, цього автомобіля в даному місці не було, враховуючи пізній час та з метою запобіганню вчиненню можливих правопорушень, він вирішив перевірити документи в осіб, що перебували в автомобілі. В ході спілкування з ОСОБА_1 , який вийшов з автомобіля, в нього виникли підозри, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння і перед цим керував транспортним засобом. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 не заперечував, пройти огляд на стан спяніння погодився, вказав, що очікує на сина, який має приїхати і забрати його автомобіль.

На конкретне запитання суду чи бачив він факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , пояснив, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем в процесі руху транспорного засобу він не бачив.

Додатково пояснив, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідки не залучались.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно із ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд при розгляді справи не звернув увагу, що оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності, з врахуванням викладених обставин, є необґрунтованим, а вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Станіславської Інни Володимирівни - задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2020 року - скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Копаничук