Справа № 617/1789/20
Провадження № 3/617/810/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Глоби М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вовчанську Харківської області матеріал, що надійшов з Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новий Бурлук Чугуївського району Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2020 року до Вовчанського районного суду Харківської області надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 150307 від 24.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , якій 14 років, яка зловживає спиртними напоями, курить тютюнові вироби, гуляє до ранку та яка з 16.09.2020 року по 17.09.2020 року умисно зірвала державний прапор України з «Мегабанку» зробила 2 фото, виставила це фото в соціальну мережу «Інстаграм» та викинула прапор через центральний місток. Дитина на будь-які прохання та зауваження не реагує, навчається без бажання та цікавості. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених інспектором ЮПСП Вовчанського ВП ГУНП у Харківській області Митнік А.М. та направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вченене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від серії ВАБ 150307 від 24.09.2020 року відсутнє посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила ОСОБА_1 .

Окрім того в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. В той же час для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП необхідними є відомості щодо притягнення її протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим до матеріалів справи необхідно долучити належним чином завірену копію постанови, що набрала законної сили, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а також виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а саме надходження до державного бюджету судового збору, що є необхідним при накладенні стягнення за вчинене.

Крім того, вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

Таким чином, вказаний протокол про адміністративне правопорушення слід визнати складеним з порушення вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим його не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню до Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 184, ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, повернутиВовчанському ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -