Провадження № 3/761/7369/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДФС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 проведено розрахункову операцію через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг), чим порушено п.4 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом фактичної перевірки від 14.09.2020 та іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме щире каяття винного. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 5-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя