Справа № 462/6310/20
ПОСТАНОВА

05 листопада 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, непрацюючого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. 28.09.2020 року по вул. Городоцька, 94 у м.Львові, здійснював торгівлю помідорами без засобів індивідуального захисту, а саме маски, рукавиць, товар був не накритий, чим порушив п.п.1 п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44 -3 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з адміністративних матеріалів, протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 259197 від 28.09.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так, в протоколі не вказана повна адреса місця реєстрації ОСОБА_1 , а вказано лише вулицю, в графі «Свідки» вказано рапорт, у фабулі протоколу вказано, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю помідорами, а в рапорті - яблуками. Крім цього, до матеріалів справи не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Крім того, долучене до матеріалів справи копія реєстраційної картки звернення неналежно оформлена.

Окрім цього, ст. 44-3 КУпАП передбачає застосування адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 712 від 12.08.2020, № 757 від 27.08.2020, № 760 від 26.08.2020, № 791 від 02.09.2020, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Натомість в протоколі вказано, що ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. 28.09.2020 року по вул. Городоцькій, 94 у м. Львові, здійснював торгівлю помідорами без засобів індивідуального захисту, а саме маски, рукавиць, товар був не накритий.

Згідно із ст. 278 КУпАП, якщо в протоколі та інших матеріалах є недоліки, які суперечать об`єктивному розгляду справи, то такі матеріали належать поверненню органу, який порушив адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Малофєєва проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Крім того у рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З огляду на викладене, вищезазначені порушення свідчать про неповноту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення, оскільки вказані недоліки обмежують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та перешкоджають об`єктивному розгляду і встановленню істини у справі.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 1,7,8 КУпАП, для встановлення істини по справі та з метою усунення протиріч /неточностей, які істотно впливають на прийняття рішення, суд приходить до переконання, що адміністративний матеріал необхідно повернути до Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області для належного дооформлення.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.256,278 КУпАП

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванюк І.Д.