Справа № 442/3136/20 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 33/811/1430/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2020 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян 51 ( п`ятдесят одну ) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Згідно постанови 23.05.2020 року, близько 08.30 год, правопорушник, будучи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, тобто вчинив правопорушення, передбачене за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та винести нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення малозначного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування покликається на те, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту дослідження обставин справи, виніс невмотивоване належним чином рішення щодо нього. Вказує, що у мотивувальній частині постанови судом фактично не зазначено формулювання обвинувачення, а саме встановлені судом фактичні обставини вчиненого правопорушення, які суд вважає доведеними є лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, звертає увагу, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутні обтяжуючі обставини, наявні пом`якшуючі обставини, а саме визнання вини та щире каяття, відсутня матеріальна шкода, а також наявність на утриманні двох членів сім`ї з інвалідністю. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки проводив розгляд справи за його відсутності, що позбавило ОСОБА_1 можливості надати пояснення з приводу у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей, а в подальшому призвело до неповноти судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбачає ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, тощо. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України, що відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №710846 від 23.05.2020 (а.с.2), згідно з яким 23.05.2020 року, близько 08.30 год, правопорушник, будучи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою та іншими матеріалами справи, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Складений протокол про адміністративне правопорушення з додержанням вимог КУпАП містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин із зазначенням порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП України.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Посилання апелянта про незаконність судового рішення, порушення норм матеріального права та неповноту з`ясування обставин під час розгляду справи апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 173 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич