печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бортницька В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 22 вересня 2020 року о 14 год. 30 хв, будучи керуючим кафе ТОВ «Каурі Фінанс», що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Євгена Гуцала, буд. 3, допустив порушення Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 02.06.2020 №18 "Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при роботі закладів громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а саме: не забезпечено листків термометрії, відсутнє документальне підтвердження щодо проведення навчання з працівниками щодо правил використання засобів індивідуального захисту (ЗІЗ), їх утилізації; не організовано централізованого збору використаних ЗІЗ в окремі контейнери з кришками відповідного маркування; дезінфекційні засоби відсутні, вологе прибирання приміщень та поверхонь проводиться без використання дезінфекційних засобів, згідно з рекомендованими до відповідної сфери діяльності.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Чеботарьво В.В. проти обставин викладених в протоколу заперечував. Вказав, що Постанова Головного санітарного лікаря носить рекомендаційний характер. Крім того, ОСОБА_1 складено як на керівника ТОВ «Каурі Фінанс», однак останній не є керівником Товариства, а відтак не є уповноваженою особою, що має нести відповідальність за дану діальність.

Суддя заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надавши оцінку протоколу, долученим до нього документам, приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон) визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 1 Закону карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За змістом ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 02.06.2020 № 18 затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при роботі закладів громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно зі ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Натомість, у матеріалах адміністративної справи, крім копій розпорядчих документів та протоколу про адміністративне правопорушення № 280 від 22.09.2020, на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП України, міститься лише опитувальник щодо дотримання профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфікуючих та інших заходів на підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, розміщених на території міста Києва, від 22.09.2020.

У матеріалах справи відсутні показання свідків, фото-, відеодокази, які б достовірно засвідчували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №199/3295/17, стандарт доведення поза розумним сумнівом, передбачає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований адміністративний проступок був учинений і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для встановлення правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії'(Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 є керуючим кафе, що належить ТОВ «Каурі Фінанс Україна», який відповідно до посадових обов`язків не наділений правом впроваджувати на території кафе дезінфекційні та профілактичні заходи та визначати періодичність проведення та об`єм таких заходів. Крім того, ОСОБА_1 не здійснюю господарську діяльність, а тільки виконує ті заходи, які на нього покладено Товариством. Такі заходи впроваджує юридична особа, які повинні впроваджувати посадові особи, наділені відповідними повноваженнями відповідно до своїх посадових обов`язків.

Отже, відповідно до статті 29 та 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» - тимчасові обов`язки щодо здійснення профілактичних заходів може бути встановлено для юридичної особи ТОВ «Каурі Фінанс Україна». ОСОБА_1 не е особою, яка має повноваження щодо прийняття рішень за зазначену юридичну особу.

Відтак, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В. В. Бортницька