Єдиний унікальний номер судової справи 201/5595/20
Номер провадження 3/201/2816/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участю захисника потерпілої Єрмолова Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії АПР18 661017 від 01 червня 2020 року, 31 травня 2020 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу дружини ОСОБА_2 , а також подряпав їй ніс, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що викликало занепокоєння у постраждалої особи за її життя та здоров`я, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 його дружина, з якою вони разом мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Останнім часом між ними склалися напружені відносини через постійні сварки, в тому числі, і через те, що теща постійно втручається у їх відносини та налаштовує дружину проти нього. Винним себе у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 31 травня 2020 року між ним та його дружиною ОСОБА_2 сталася сварка, яка відбулася не за адресою їх мешкання та не о 19 годині, як зазначено в протоколі, а під час їх їзди в автомобілі містом у денний час доби. При цьому під час сварки він дружину не ображав, не бив і не погрожував застосуванням насильства, тобто ніяких протиправних дій не вчиняв, вони були лише вдвох в автомобілі. В подальшому ввечері, коли вони повернулися, дружина розповіла тещі про їх сварку і остання викликала поліцію за місцем їх мешкання, які по приїзду склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 її чоловік, з яким вони разом із її матір`ю та їх спільними дітьми мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . За останній час між нею та її чоловіком склалися напружені стосунки через непорозуміння. Підтвердила, що дійсно 31 травня 2020 року протягом дня під час спільної поїздки на автомобілі містом між нею та її чоловіком відбулася сварка через те, що останній повідомив їй про своє бажання розлучитися. Вона була дуже розгублена та знервована. Під час сварки її чоловік ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, погрожував застосуванням фізичного насильства та подряпав ніс. Ці події відбувалися у денний час доби на протязі декілька годин, коли вони їздили в автомобілі містом у різних районах міста. По приїзду додому ввечері приблизно після 19 години вона розповіла матері про їх с чоловіком сварку і остання викликала працівників поліції, які по приїзду відібрали пояснення від неї, матері та її чоловіка пояснення і склали протокол. При цьому, зазначила, що вона працівникам поліції надала такі ж самі пояснення, як і суду, проте з яких підстав у протоколі вказано, що сварка між нею та її чоловіком відбулася за місцем їх спільного мешкання о 19 годині, що не відповідає дійсності, пояснити не може.

В судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 із своєю донькою ОСОБА_2 , її чоловіком ОСОБА_1 та їх спільними дітьми. Між її донькою та ОСОБА_1 останній час напружені стосунки. У неї з ОСОБА_1 також напружені стосунки. Зазначила, що свідком сварки між її донькою та ОСОБА_1 не була, 31 травня 20202 року приблизно о 19 годині додому повернулася її донька у заплаканому стані з подряпаним носом. Зі слів доньки їй стало відомо, що у денний час доби, коли остання їздила на автомобілі із ОСОБА_1 містом, між ними відбулася сварка, в ході якої останній ображав її, висловлював погрози насильства та подряпав ніс. Вона викликала працівників поліції, які по приїзду склали протокол відносно ОСОБА_1 . При цьому, підтвердила ті обставини , що сварка між донькою та її чоловіком відбулася 31 травня 2020 року, проте не за тих обставин, що вказані у протоколі.

Захисник потерпілої Єрмолов Є.М. просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 . При цьому, на його думку, той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені інші обставини інкримінованого ОСОБА_1 діяння, не мають суттєвого значення і є технічною помилкою посадової особи, що склала протокол.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , її захисника Єрмолова Є.М., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з ч. 2 ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини 31 травня 2020 року приблизно о 19 годині за адресою їх спільного мешкання: АДРЕСА_2 .

Однак, під час розгляду даної справи, виходячи з пояснень ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , встановлено, що сварка між подружжям відбулася 31 травня 2020 року у денний час доби на протязі декілька годин поспіль під час їзди в автомобілі у різних районах міста, що також підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , наданими працівникам поліції у день події.

Отже, зазначені у протоколі обставини інкримінованого ОСОБА_1 діяння, зокрема, час та місце вчинення правопорушення, не відповідають дійсності, що свідчить про недотримання посадовою особою вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу, що, у свою чергу, створює передумови до порушення права останнього здійснювати предметний захист.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Каrelin v/ Russia, заява № 926/08), коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, суд не має змоги уточнювати, відредактовувати протокол.

Тож, суддя позбавлений процесуальної можливості вносити зміни чи редагувати фабулу правопорушення, у тому числі, самостійно змінювати час та місце вчинення правопорушення, усуваючи таким чином допущені посадовою особою, недоліки, і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу та події інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Отже, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення Серії АПР18 661017 від 01 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 складений із недотриманням вимог ст. 256 КУпАП, що безумовно порушує право останнього на захист виходячи з саме такого викладу обставин правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247, КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 245, 251, 252, 280, 283, 284, п. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська