Справа 573/1582/20
Номер провадження 3/573/732/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретарів: Терещенко О. В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

адвоката: Неговської І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріали, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2020 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії ОБ № 025496 від 29 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 29 серпня 2020 року о 14:35 год. в с. Луциківка по вул. Слобода, 7, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_3 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності свідка, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В суді ОСОБА_1 винним себе не визнав, надав письмове пояснення та пояснив, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності. Зокрема, він зазначив, що того дня вживав алкогольні напої, проте не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки за кермом автомобіля був ОСОБА_2 , який злякавшись працівників поліції, які доганяли транспортний засіб, втік із місця події. В подальшому, його більше години працівники поліції возили у автомобілі по селу, щоб знайти свідків, які б поставили підписи у протоколі, проте не знайшли, вписали свідка ОСОБА_3 , яка не була присутня під час складання протоколу.

Адвокат Неговська І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є саме факт керування транспортним засобом. Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння. Проте, у судовому засіданні із пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що 29 серпня 2020 року останній був за кермом транспортного засобу ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_4 , але , в зв`язку з тим, що не мав при собі водійського посвідчення та злякавшись , що за це буде притягнутий до кримінальної відповідальності через те, що вже раніше притягався до неї, зупинив автомобіль та стрибнув через огорожу, залишивши на місці ОСОБА_1 наодинці з представниками поліції. Пояснення ОСОБА_1 щодо цього не були взяти до уваги працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Також у порушення вимог ст. 280 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 025496 від 29 серпня 2020 року інспектором не зазначено своє прізвище, ім`я та по-батькові, що суперечить п. 9 Інструкції, факт вживання алкоголю не заперечується, однак заперечується факт керування транспортним засобом, та відсутні докази, що він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом. При цьому, зауважує, що працівники поліції догнали автомобіль в одному місці, а потім їздили по селу, намагаючись залучити свідків та складали протокол в місці, відмінному від фактичного місця зупинки авто.

Крім того, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення / спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 cт. 266 КУпАП має відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 cт. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду. Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється. Звертає увагу суду на той факт, що у порушення вимог ст. 266 КУпАП у протоколі зазначений лише один свідок ОСОБА_3 , замість двох, якої на відеозаписі взагалі не видно, тобто свідки під час складання протоколу відсутні взагалі. Таким чином відмова проходити огляд на стан сп`яніння на місці вчинення правопорушення, а також відмова проходити огляд у медичному закладі у присутності двох свідків зафіксована не була. Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , за змістом яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, у тому числі, у закладі охорони здоров`я, не заслуговують на увагу, оскільки пояснення складені однією особою (інспектором ОСОБА_4 ), та лише підписані свідком, а на власноручно написані. Тобто, вказані пояснення свідка мають суб`єктивний характер, спростовуються відеозаписом, на якому даний свідок взагалі відсутній, крім того, свідок не був присутній при зупинці автомобіля, йому невідомо хто саме перебував за кермом автомобіля.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 29.08.2020 року, проте вказані матеріали надійшли до Білопільського районного суду Сумської області лише 07.09.2020 року, тобто більше ніж через три дні з дня складення протоколу, що суперечить Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом уповноваженого Верховної ради України з прав людини 16.02.2015 №3/02-15, в пункті 3.2. якого визначено, що «Оригінал справи про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом у триденний строк з моменту його складення надсилається до районного, районного у місті (міського, міськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення».

Також, відповідно до п 3.5 розділу III Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 100 від 03.02.2016 року після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Аналіз відеозапису дає безумовну підставу вказувати на те, що дана вимога не була виконана, оскільки перерва у часі між відеозаписами складає 45 хвилин.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_5 29 серпня 2020 року, але у зв`язку з тим, що не мав при собі водійського посвідчення та будучи раніше судимою особою, злякався, що за це буде притягнутий до відповідальності. Тому тікаючи від автомобіля поліцейських, він зупинив авто ОСОБА_1 та стрибнув через огорожу, залишивши у автомобілі ОСОБА_1 наодинці з представниками поліції. Ці пояснення не були взяті до уваги працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інспектор СРПП № 1 Білопільського ВП Листопад В.В. пояснив, що 28 серпня 2020 року він з інспектором ОСОБА_5 обслуговували виклики на території Білопільського району. Заїхали до с. Луциківка на виклик гр. Тверетінової, та рухалися по центральній вулиці села. Їм назустріч виїхав автомобіль ВАЗ 2107. Рух автомобіля викликав сумніви у трезвості водія, тому подали сигнал про зупинку, на що водій не відреагував, та звернув на вул. Слобода і почав тікати від працівників поліції. Коли автомобіль наздогнали, із-за керма вийшов водій ОСОБА_1 , який був п`яний. Оскільки у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого водій відмовився. Тоді була залучена свідок ОСОБА_3 , яка підтвердила факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, про що маються письмові пояснення, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Ще одного свідка не вдалося залучити до огляду, оскільки всі жителі села Луциківка відмовлялися свідчити проти ОСОБА_1 , бо його бояться, так як він учасник АТО. Протокол складався не на місці зупинки, оскільки вони поїхали по селу шукати свідків, які засвідчать відмову, бо ніхто не хотів зв`язуватися із поліцією. Відеозапис переривався, бо сідала камера, а тому потрібно було її вимикати періодично.

Інспектор СРПП № 4 Сидоренко Р.М. у судовому засіданні пояснив, що вони їхали з виклику 29.08.2020 року, коли побачили автомобіль ВАЗ 2107, подали сигнал про зупинку, але він не зупинився та звернув на ґрунтову дорогу. Коли автомобіль наздогнали, за кермом був ОСОБА_1 , більше нікого не було. Запропонували водію пройти огляд, на що він відмовився, тоді прийшлося їздити по селу та шукати свідків відмови, бо ніхто не хотів підписуватися.

До суду 05 жовтня 2020 року та 30 жовтня 2020 року викликалася свідок ОСОБА_3 , зазначена у протоколі серії ОБ № 025496 від 29 серпня 2020 року, явку якої повинен був забезпечити інспектор ОСОБА_4 , проте, свідок до суду так доставлена не була.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Неговської І.В., свідка ОСОБА_2 , поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом фактичні обставини справи не дають безумовних підстав вважати, що ОСОБА_1 працівники поліції у визначеному законом порядку пропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліції», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що в разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, співробітники поліцію мають запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу в присутності двох свідків, а в разі відмови у проведенні такого огляду, в найближчому медичному закладі.

Проте, дослідивши додані до матеріалів адміністративної справи докази, а також надані в суді покази свідка та інспекторів поліції, суд дійшов висновку, що вказаних вимог при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітники поліції не дотримались.

Так, судом був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, на що інспекторами поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, у подальшому, у порушення вимог проходження огляду, саме на місці зупинки транспортного засобу, водія ОСОБА_1 було поміщено до поліцейського службового автомобілю, та протягом 45 хвилин возили по селу Луциківка, намагаючись знайти свідків, які б засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, у подальшому працівниками поліції було знайдено лише одного свідка ОСОБА_3 замість двох, яка записана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 025496 від 29 серпня 2020 року.

За таких обставин, з викладеного вбачається, що співробітником поліції не було дотримано встановленого порядку проведення водію огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не залучено двох свідків, у присутності яких водію запропоновано огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, що є істотним порушенням.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів містяться у положеннях розділу II Інструкції.

Так, 1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Аналогічні положення, щодо порядку проведення огляду, закріплені у ст. 266 КУпАП, де зазначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в передбаченому законом порядку, а саме : в присутності двох свідків.

Долучений до матеріалів справи на оптичному диску та досліджений у судовому засіданні відеозапис не є належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на диску відсутня свідок ОСОБА_3 , в присутності якої повинна бути зафіксована відмова від проходження огляду.

Письмові покази свідка ОСОБА_3 , долучені до протоколу, суд також не може взяти до уваги як належний доказ відмови водія від проходження огляду, оскільки інспектор ОСОБА_4 , який заявляв клопотання про виклик свідка, не забезпечив її явку у судові засідання для підтвердження своїх пояснень, долучених до протоколу. Крім того, із відеозапису встановлено, що свідок взагалі відсутня під час розмови поліцейського ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та під час складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 025496 від 29 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що огляд було проведено з порушенням вимог п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22.12.2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що при розгляді справи належних доказів, що підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя