Провадження № 33/4820/669/20
Справа № 682/1303/20 Головуючий в 1-й інстанції Маршал І. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Андрієвського О.А., розглянувши в режимі відеоконференції з приміщенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Андрієвського О.А. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, 25 червня 2020 року о 17 год 55 хв, ОСОБА_1 в місті Славута Хмельницької області, на вулиці Садова, 16 керував автомобілем AUDI 100, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Андрієвський О.А. просив поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Славутського міськрайонного суду від 20 серпня 2020 року, вказану постанову скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилався на: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права; звинувачення є незрозумілим, адже воно складається з двох частин: керував з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (якого саме не зазначено).

Зазначав, що відповідальність за керування транспортними засобами з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено, а встановлено за керування в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Крім того, вважав, що відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення цим вимогам не відповідає.

Також у матеріалах справи відсутнє направлення про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який є найближчим для особи, що підлягає такому огляду. Це свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Показання свідків, які були надані працівнику поліції, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися.

У протоколі серії ДПР 18 №238236 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення немає посилання на застосування технічного засобу під час фіксації правопорушення, тому відеозапис не є належним доказом.

Постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 15 жовтня 2020 року, коли сам звернувся до суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та його захисника Андрієвського О.А. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Оскільки участі в розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав, копія судового рішення йому належним чином направлена не була, вважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин за зазначених у апеляційній скарзі обставин та підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №238236 від 25 червня 2020 року, складеного у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапортом оперативного чергового від 25 червня 2020 року; відомостями з постанови серії БАА №258576 від 25 червня 2020 року та CD-диску з відеозаписом, з яких слідує, що саме ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, який затримали працівники поліції, у подальшому на місці зупинки він відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас обґрунтування висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 25 червня 2020 року, які судом першої інстанції не допитувалися, на що зроблено посилання в апеляційній скарзі, є недопустимим та підлягає виключенню з мотивувальної частини судового рішення, оскільки порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

З цих підстав постанова судді підлягає зміні.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №238236 від 25 червня 2020 року ОСОБА_1 отримав його копію, був ознайомлений зі змістом протоколу, внесеними щодо нього відомостями. Вказаний факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, в цілому не впливають на доведення вини ОСОБА_1 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Ураховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Андрієвського О.А. задовольнити частково.

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

З її мотивувальної частини виключити посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як на доведеність вини ОСОБА_1 .

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.