33/804/601/20
242/2184/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 12 травня 2020 року о 15 год. 30 хв. в м. Гірник, вул. Центральна, буд.63, керував мотоциклом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від продуття приладу Алкотест драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан сп`яніння в присутності двох свідків, повідомив яким транспортним засобом керував та зазначив, що випив два стакани вина. Також винність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №235017 від 12 травня 2020 року вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 , зазначено пояснення останнього, відповідно до яких він вказує, що випив два стакани вина та відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття приладу Алкотест драгер, будь яких записів в протоколі або пояснень останнього, щодо незгоди з протоколом, додано не було.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт повністю знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів адміністративного провадження в апеляційному порядку.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про керування ним транспортним засобом, являються надуманими, оскільки з відеозапису вбачається, що сам ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що він керував транспортним засобом та саме яким транспортним засобом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків не можна брати до уваги, оскільки вони не допитувались в судовому засіданні до уваги не приймаються, оскільки учасниками судового засідання жодних клопотань про допит свідків по справі не заявлялось, а у суду сумнівів у достовірності пояснень даних свідків не виникло.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих