3/758/5840/20 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 300816 від 25.10.2019 р., ОСОБА_1 03 вересня 2019 року близько 12 години 30 хвилин по вул. Борисоглібська, 13 в м. Києві, під час відкриття задніх лівих дверей транспортного засобу «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 , не переконалася в безпеці та створила перешкоду для руху, внаслідок чого невстановлений транспортний засіб - моторолер скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого моторолер скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортний засіб «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Після чого, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила пп. 2.3б, 15.13, 2.10 ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху»; «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди».

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва Зубця Ю.Г. від 14.02.2020р. дану адміністративну справу повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві на доопрацювання у зв`язку із відсутністю у протоколі підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

24 вересня 2020 року на адресу суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст.. 122-4 КУпАП після доопрацювання.

Однак, вимоги постанови суду від 14.02.2020 р. працівниками Управління патрульної поліції в м. Києві не були виконані.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, свою вину не визнала.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення (а.с. 1, 2, 3, 4), схему місця ДТП (а.с.5), рапорт (а.с. 6), пояснення ОСОБА_3 (а.с.7), пояснення ОСОБА_1 (а.с. 8), пояснення ОСОБА_4 (а.с. 9), пояснення ОСОБА_2 (а.с.10, 11), протокол огляду ТЗ (а.с.12), супровідний лист (а.с.13-17), витяг з АРМОР (а.с.18), копію паспорту (а.с.19-20), супровідний лист (а.с. 21-22, 23), реєстраційна картка ТЗ (а.с.24), витяг з АРМОР (а.с.25), супровідний лист (а.с. 26-27), копія постанови (а.с.28), лист (а.с.29), відповідь на запит (а.с. 30-31, 32, 33), диск (а.с.34), суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.247 КУпАП справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.. 122-4 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимоги статті 256 КУпАП, не був наданий для ознайомлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він не містить як підпису останнього, так і запису про відмову від підписання протоколу в присутності понятих. Також, не роз`яснено право дачі пояснень, чим обмежено його право на захист.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу правопорушень, передбачених ст. 124, ст.. 122-4 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець