Справа № 760/9412/20 Суддя в І-й інстанції Горбатовська С.А.
Провадження № 33/824/2942/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона, 13 квітня 2020 року, о 09 годині 10 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Повітрофлотському, 20, в порушення вимог п. 2.3 «д» та п. 10.3 ПДР України, при перестроюванні із середньої смуги руху у крайню праву, не надала переваги у русі автомобілю, який рухався у тій смузі руху, на яку мала намір перестроїтися, чим створила аварійну обстановку, а саме: змусила водія автомобіля «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 , різко загальмувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів поданої скарги вказала на те, що складений щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, є не обґрунтованим, оскільки вона місця дорожньо-транспортної пригоди не залишала. Поставлені у вину порушення п. 2.3 «д» та п. 10.13 ПДР України, які суддя суду першої інстанції визнав доведеними вважала необґрунтованими. Апелянт відтворивши дорожню обстановку на місці події заперечувала порушення вказаних пунктів правил дорожнього руху. Вважала, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок неналежної роботи гальмівної системи автомобіля «Ніссан», у якого спрацювали лише передні гальма. Як на обставину, яка свідчила про відсутність у її діях порушення правил дорожнього руху, апелянт вказала на локалізацію пошкоджень її автомобіля, а саме: центральна частина заднього бампера, що свідчить про прямолінійність руху керованого нею автомобіля. Просила постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 та п.6 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що остання, у зазначеній вище дорожній обстановці допустила порушення вимог п.2.3 «д» та п. 10.3 ПДР України, які зобов`язують водія своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху та у разі перестроювання надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Між тим, такі висновки судді не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, не відповідають фактичним обставинам ДТП і погодитись із ними не можливо.

Матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 були порушені вимоги п. 10.3. ПДР України, які зобов`язують водіїв у разі перестроювання надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку вони мають намір перестроїтися, що призвело до створення аварійної обстановки. Посилання судді як на доказ порушення ОСОБА_1 вимог п.10.3 ПДР України на запис із камери відеоспостереження не можливо визнати достатньо обґрунтованим, оскільки він не містить відомостей про рух керованого ОСОБА_1 автомобіля у середній смузі руху та зміни напрямку руху у крайню праву смугу. Відповідно до оглянутого у ході апеляційного розгляду запису із камери відеоспостереження, автомобіль марки «Рено» рухався у крайній правій смузі руху, момент перестроювання цього автомобіля із середньої смуги руху у крайню праву, даним відеозаписом неохоплений, що свідчить про необґрунтованість висновків судді суду першої інстанції у цій частині, які за своїм змістом фактично є припущеннями.

Та обставина, що наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.3 ПДР України та враховуючи відсутність у матеріалах справи інших доказів порушення цим водієм вказаних вимог правил дорожнього руху, суд приймає доводи водія ОСОБА_1 про те, що у крайню праву смугу остання перестроїлася заздалегідь. Будь-яких даних, які би спростовували доводи водія ОСОБА_1 у цій частині матеріали справи не містять.

Факт зафіксованого на відеозаписі гальмування водія ОСОБА_1 не може бути підставою для висновку про порушення цим водієм вимог п.10.3 ПДР України. Суд зважає на те, що відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та запису із камери відеоспостереження, автомобіль марки «Рено», під керуванням водія ОСОБА_1 застосував гальмування перед зоною перехрестя з вулицею Ніщинського, що узгоджується із поясненнями водія ОСОБА_1 , відповідно до яких, у крайню праву смугу остання перестроїлася для здійснення повороту праворуч - на вулицю Ніщинського. Наведене, свідчить про необґрунтованість висновків судді суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_1 різко безпричинно загальмувала що стало підставою для зіткнення транспортних засобів.

Суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги в частині локалізації механічних пошкоджень автомобілів, як такі, що ґрунтуються на матеріалах справи. Так, відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та долучених до матеріалів справи фотознімків, автомобіль марки «Рено» в результаті дорожньо-транспортної пригоди одержав механічні пошкодження заднього бамперу в середній частині, а автомобіль марки «Ніссан» одержав механічні пошкодження переднього бамперу та капоту. Локалізація вказаних механічних пошкоджень автомобілів дає підстави для висновку про те, що вказані автомобілі перед зіткненням рухалися прямолінійно у попутному напрямку певний час.

Не врахування цих обставин призвело до необґрунтованих висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку із цим, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. Оскільки у справі не зібрано достатньої кількості доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, провадження у цій справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.