Єдиний унікальний номер 448/1155/20
Провадження № 3/448/479/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Головного управління держпраці у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки с.Крукеничі Мостиського району Львівської області, громадянки України, працюючої на посаді директора Опорного закладу «Крукеницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мостиської районної ради,

за ч.1 ст.41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Опорного закладу «Крукеницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мостиської районної ради, порушила вимоги ч.3 ст.79 КЗпПУ (законодавством передбачено, що щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року), зокрема не надала відповідно до заяви ОСОБА_2 від 21.01.2020р. «Про надання йому невикористаної чергової щорічної відпустки за 2016-2017 навчальні роки в кількості 56 календарних днів» невикористану частину відпустки за 2016-2017 роки, що було виявлено 27.07.2020р. під час проведення інспекційного відвідування Опорного закладу «Крукеницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мостиської районної ради, що знаходиться за адресою: 81364, с.Крукеничі, вул.Шевченка, буд.67, корпус 1, Мостиського району Львівської області.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 згідно наказу №16-к від 14.02.2020р. звільнено з роботи з 17.02.2020р. на підставі ст.36 КЗпП України. Зазначила, що на підставі даного наказу бухгалтером повинні були бути враховані всі належні до сплати суми в день звільнення, в тому числі компенсація за невикористану частину відпустки, тощо. Вказала, що оскільки бухгалтером відділу освіти не було здійснено належних розрахунків, вона, вийшовши із щорічної основної відпустки 31.08.2020р., видала наказ №51-к від 31.08.2020р «Про компенсацію за невикористану ОСОБА_2 відпустку за 2016-2017 роки». Ствердила, що станом на 02.09.2020р. вказані кошти виплачені ОСОБА_2 . Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд її суворо не карати.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Уст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ 14014/471/АВ/П/ПТ від 14.09.2020р.; копією акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ 14014/471/АВ від 27.07.2020р.; копією заяви ОСОБА_2 від 21.01.2020р. про надання йому відпустки за 2016-2017р.; копією наказу в.о.директора Опорного закладу «Крукеницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мостиської районної ради №51-к від 31.08.2020р. «Про компенсацію за невикористану ОСОБА_2 відпустку за 2016-2017 роки»; іншими матеріалами справи.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства про працю, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

У відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, які на час розгляду матеріалів справи усунуто, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан (працевлаштована), обставини, що пом`якшують відповідальність щире розкаяння, що свідчить про усвідомлення останньою факту вчинення нею адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, що дії ОСОБА_1 не завдали значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам і це порушення не потягло за собою будь-яких тяжких наслідків, які б негативно вплинули на права і свободи громадян, а тому з врахуванням вищевказаних обставини правопорушення та з метою виховання особи в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.22 КУпАП має місце малозначність вчиненого та можливість звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , обмежившись усним зауваженням.

Частиною 2 ст.284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи. Тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, слід закрити.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір накладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що даному випадку немає підстав для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак