Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6323/20
Номер провадження: 3/225/2210/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., розглянув матеріал, що надійшов від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді навідника 3 взводу 2 роти морської піхоти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовий квиток серії НОМЕР_3 від 10.10.2018, РНОКПП НОМЕР_4 ,

за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2020 о 00.00 години ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , прикомандированим до військової частини НОМЕР_1 на час виконання завдань в зоні ООС, самовільно залишив розташування основного командного пункту ВЧ НОМЕР_1 м.Торецьк Донецької області та проводив час на власний розсуд, до розташування основного командного пункту повернувся 24.10.2020 о 02.25 год.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, суду пояснив, що 24.10.2020 вночі самовільно залишив розташування військової частини, оскільки пішов до дівчини, повернувся через дві години. Ознайомлений та знає порядок отримання дозволу на залишення місця служби, однак такого дозволу не отримував, зазначив, що за час несення служби не мав зауважень, а при командируванні до ВЧ НОМЕР_1 відносини не склалися, тому й виникли до нього зауваження.

Положеннями ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Тобто, необхідною умовою притягнення особи за вказане адміністративне правопорушення є встановлення факту вчинення нею в умовах особливого періоду наступних порушень: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1999 року, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно отримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з п.3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст.200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року. Розпорядок дня затверджується на період навчання і може уточнюватися командиром (начальником) на час проведення навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, варті тощо з урахуванням особливостей їх виконання.

Згідно ч.1 ст.363 Статуту, внутрішня служба у військовій частині та її підрозділах під час перебування на полігоні (в таборі) організовується згідно з вимогами частини 2 даної статті, а також цього розділу Статуту.

Відповідно до ч.2 Статуту, командир військової частини, встановлюючи розпорядок дня, порядок звільнення рядового і сержантського складу та інші правила внутрішнього порядку, повинен враховувати завдання підрозділів щодо підвищення польової виучки, особливості їх розташування, а також загальні правила, встановлені на полігоні (в таборі) старшим командиром (начальником).

Згідно зі ст.ст.127, 128 Статуту солдат підпорядковується командирові відділення та зобов`язаний, зокрема, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Вiдповiдно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 302/2014 в України триває особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобiлiзацiю» після стабілізації обстановки на Сході України.

Зазначене положення відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо тлумачення поняття "особливий період" сформульованій у постанові від 25.04.2018 у справі №205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію"і продовжує діяти сьогодні.

Вина ОСОБА_1 , крім пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 28.10.2020 року серії А0216 №103, що є самостійним доказом у справі, службовою характеристикою, витягами з наказів №183 від 25.08.2020, №596 від 29.10.2020, №227 від 23.10.2020, копією наказу №650 від 09.11.2020 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення частини матросом ОСОБА_1 , іншими письмовими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, в діях військовослужбовця ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, а саме, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду.

При визначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_1 , а також те, що він вину визнає повністю, що суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність; протягом року притягався до адміністративної відповідальності; умови та обставини допущеного порушення.

Суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до порушника адміністративне стягнення, в мінімальних межах санкції статті ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33-35, 40?, ч.4 ст. 172-11, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Ткач