3/758/5543/20 Категорія 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Подільського УП ГУ НП України в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_1 », яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 360379 від 29 серпня 2020 року, ОСОБА_1 29 серпня 2020 року о 00 годині 25 хвилин по АДРЕСА_1 , вчинила сварку із чоловіком - ОСОБА_3 , під час якої влаштувала штовханину, спричинивши фізичний біль, що не призвів до тілесних ушкоджень, чим вчинила фізичне насильство в сім`ї.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 - захисник Грубський А.В. та пояснив суду, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.11.2019 р. 02.10.2020 р. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та визнано його винним. 29.08.2020 р. ОСОБА_3 вчинив сварку з ОСОБА_1 , під час якої чіплявся за руки, в якій вона тримала сумку з комп`ютером, кидався в бійку, намагався відібрати сумку. Конфлікт бачила старша донька, яка дуже злякалася та просила ОСОБА_3 не вчиняти відносно ОСОБА_1 протиправних дій. Просив додати до матеріалів справи матеріали, що характеризують особу ОСОБА_1 , висновок експертного дослідження № 043-758-2020, відповідно до якого ОСОБА_1 29.08.2020 р. отримала легкі тілесні ушкодження, а також надав відео, відповідно до якого ОСОБА_3 вчинив сварку відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), рапорт (а.с.2), пояснення ОСОБА_4 (а.с.3), пояснення ОСОБА_5 (а.с.4), пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), пояснення ОСОБА_6 (а.с.6), суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Так, до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 вчинила фізичне насильство в сім`ї відносно свого колишнього чоловіка.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець