Єдиний унікальний номер 243/6213/20
Номер провадження 33/804/596/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лозового І.О. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 19 липня 2020 року, о 22:13, в м. Слов`янську по вул. Г. Батюка, 31А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

- вказує, що ОСОБА_1 не викликався у судове засідання, проте йому було відомо про час та місце розгляду справи від захисника і він бажав брати участь у судовому засіданні, проте не з`явився, оскільки перебував на лікуванні з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ступеню з підвищеним ризиком та атеросклеротичний кардіосклероз. Суд зазначені обставини належним чином не врахував та проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи разом з наданими підтверджуючими документами з підстав затягування розгляду справи;

- також звертає увагу, що працівники поліції не видали направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Фіксація правопорушення за допомогою відеозапису здійснювалась вибірково. Свідки у справі судом не допитані;

- станом на день складання протоколу, а саме 19 липня 2020 року ст. 130 КУпАП викладена на офіційному сайті Верховної Ради України не містить відповідальності осіб за керування у стані сп`яніння транспортними засобами, та так само і за відмову від проходження ними огляду у передбаченому законом порядку.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол та відеозаписом правопорушення.

Згідно відеозапису, у час та місці зазначеному у протоколі, ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі, від чого він відмовився.

Отже, запропонований ОСОБА_1 порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідав вимогам ст. 266 КУпАП України.

При цьому, факт наявності вказаних свідків на місці події та здійснення пропозиції огляду у їх присутності також підтверджується відеозаписом порушення, що свідчить про належне встановлення даного факту судом першої інстанції та не потребує додаткової перевірки.

Також варто зазначити, що видача направлення на огляд є виключним наслідком згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння, проте в даному випадку мала місце відмова від такого огляду, а тому доводи апелянта про порушення порядку огляду через відсутність направлення на медичний огляд є безпідставними.

Не є обґрунтованими і доводи апелянта щодо здійснення перерв при відеофіксації правопорушення, оскільки факт керування транспортним та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, жодних недоліків, зупинок чи викривлення обставин не містять. Жодних даних про те, які саме обставини не зафіксовані на відеозаписі та яким чином вони вплинули на висновки суду, матеріали справи не містять та апелянтом не зазначені.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо процесуальних порушень, допущених на думку апелянта внаслідок розгляду справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, слід зазначити наступне.

Згідно сталої практики ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

(«Смірнов проти України», «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», Пономарев проти України»).

Таким чином, здійснення прав сторони провадження не може використовуватись для затягування судового розгляду, а націлене виключно на захист особи з належним виконанням нею процесуальних обов`язків.

Разом з тим, в даному випадку, можливість відкладення розгляду справи, закріплена у ст. 268 КУпАП була використана стороною захисту, як засіб уникнення адміністративної відповідальності через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП, що своєчасно було припинено судом першої інстанції.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що подія правопорушення мала місце 19 липня 2020 року. Під час складання протоколу, ОСОБА_1 було сповіщено про час та місце розгляду справи 4 серпня 2020 року. Відповідний адміністративний матеріал надійшов до суду 21 липня 2020 року.

В судове засідання, призначене на 4 серпня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився. 3 серпня 2020 року, до суду звернувся залучений ним захисник Лозовий І.О. та надав клопотання про відкладення розгляду та надання матеріалів справи для ознайомлення, що було здійснено 5 серпня 2020 року.

Будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи 10 серпня 2020 року, ОСОБА_1 знову до суду не з`явився, а його захисник надав клопотання про відкладення розгляду справи через перебування підзахисного у відрядженні. Жодних підтверджуючих документів відрядження, матеріали провадження не місять.

В судове засідання 21 серпня та 17 вересня 2020 року, ОСОБА_1 також не з`явився та заявив клопотання про розгляд справи без його участі, у присутності його захисника.

Разом з тим, 17 вересня 2020 захисник до суду не з`явився через зайнятість у іншому процесі.

В судове засідання, призначене на 25 вересня 2020 ОСОБА_1 та його захисник знову не з`явились та заявили клопотання про відкладення розгляду справи через перебування останнього на лікарняному. Згідно лікарняного листа ОСОБА_4 він перебував на лікуванні з 25 вересня по 8 жовтня 2020 року.

15 жовтня 2020 року сторона захисту, знову не з`явилась до суду, вже через неможливість явки самого ОСОБА_1 , який 13 жовтня 2020 року звернувся до лікаря та отримав довідку з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ступеню з підвищеним ризиком та атеросклеротичний кардіосклероз.

При цьому, незважаючи на попередні клопотання ОСОБА_1 про розгляду справи у його відсутність, станом на 15 жовтня 2020 року, він забажав брати участь у судових засіданнях, давати пояснення та здійснювати допит свідків особисто.

Фактично, сторона захисту унеможливила проведення п`яти судових засідань та не з`явилась на шосте. Кожний виклик учасників судом було здійснено щонайменше за тиждень до судового засідання, проте саме в цей чи передостанній день, у захисника чи самого ОСОБА_1 виникали «непереборні» обставини що унеможливлювали їх явку до суду.

При цьому, незважаючи на заявлене бажання участі у розгляді, сторона захисту жодного разу не звернулась з клопотанням про проведення дистанційного судового засідання та не вжила жодних заходів щоб забезпечити свою участь у судовому розгляді у суді першої інстанції, а обмежилась виключно поданням заяв про відкладення призначеного розгляду.

За таких обставин, висновки суду щодо умисного затягування ОСОБА_1 строків розгляду справи є обґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 , будучі належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до апеляційного суду також не з`явився та жодних клопотань про дослідження доказів чи обставин, які залишились поза увагою суду першої інстанції не надав.

Наведене свідчить про суто формальний зміст доводів апелянта, в частині порушення судом першої інстанції прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності та підтверджує обґрунтованість висновків суду щодо затягування розгляду справи.

Сам по собі факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 13 жовтня 2020 року жодним чином не обґрунтовує його процесуальну поведінку протягом всього часу здійснення судового провадження, а відтак і не спростовує висновків суду щодо умисного створення перешкод для здійснення судового провадження та намагання в такий спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо наявності адміністративної відповідальності водіїв транспортних засобів за ч. 1 ст. 130 КУпАП на час вчинення правопорушення, слід звернути увагу, що Законом України № 2617 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 1 липня 2020 року, відповідальність за п`яне водіння була посилена до кримінальної, проте вже 3 липня 2020 року на підставі Закону України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесено зміни до Закону № 2617 та виключено з нього посилення юридичної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Наведені Закони України наявні на офіційному сайті Верховної Ради України, набули законної сили до 19 липня 2020 року та на теперішній час є чинними.

Отже, станом на 19 липня 2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП вже передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, відсутність на сайті Верховної Ради України відповідних змін у ст. 130 КУпАП, в жодному випадку не скасовує наявність адміністративної відповідальності за вчинення вищенаведеного адміністративного правопорушення, а відтак і вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Враховуючи викладене, постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Лозового І.О. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді