Справа № 149/2020/20
Провадження №3/149/611/20
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повторно 03.09.2020 о 13:53 в с. Воронівці Хмільницького району керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння ("скляні очі, звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці"), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, не визнав та послідовно заперечував наявність підстав для притягнення його до адміністратвиної відполвідальності за вказаних обставин. Його захисник адвокат Гурба М. В. просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гурби М. В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 року серії ДПР18 № 464596, 03.09.2020 о 13:53 в с. Воронівці Хмільницького району ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мовлення, зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Оскільки ОСОБА_1 раніше протягом року двічі притягався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, в його діях вбачаються ознаки адміністратиного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Від підпису протоколу протоколу та надання пояснень ОСОБА_3 відмовився.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами статті 265 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 265 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. При цьому ані Кодексом України про адміністративні правопорушення, ані вказаною інструкцією не передбачена обов`язковість засучення двох свідків при оформленні матеріалів у разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зкпинки транспортного засобу.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі, доданому до матеріалів справи працівниками поліції, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано, що автомобіль Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 (відеофайл 2020_0903_135128_1) рухався в зустрічному напрямку до екіпажу працівників поліції, звернув з головної дороги до воріт розташованого по вулиці будинку. В подальшому відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції здійснювали відеофіксацію обставин, що є предметом дослідження в даній справі, в цьому ж місці. З дослідженого відезапису (файли 0000000__0006 та 0000000_090318527_0005) суддею також встановлено, що в автомобілі на задньому сидінні перебував ОСОБА_1 , який на вимогу працівників поліції пред`явив документи, що посвідчують право користування автомобілем, та визнав, що автомобіль належить йому. Крім ОСОБА_1 на відеозапису не зафіксовано інших осіб, які б залишали автомобіль, в тому числі з місця водія. В ході подальшої фіксації обставин справи інші особи про керування транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 за обставин, що досліджуються судом, не заявляли.

На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння в устанволеному законом пордку у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, на що він заперечує та зазначає про намір пройти такий огляд самостійно протягом двох годин з часу фіксації вказаних обставин.

Згідно з постановою від 03.09.2020 року серії БАБ № 326065 (а.с. 8) ОСОБА_1 керував 03.09.2020 року о 13:53 в с. Воронівці по вул. Шевченка автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_3 , на передньому номерному знаку якого було встановлено додаткові предмети - металеву решітку, що не давало можливості чітко визначити символи номерного знака з відставні 20 м., чим порушив вимоги ч. 6 ст. 121 КУпАП. За вказане порушення до ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Про зазначене порушення ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції, що також зафіксовано на відеозаписі. В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що про вказану постанову йому нічого не відомо, оскільки він її не отримував, однак доказів на підтвердження вказаних обставин ним не подано. На запитання суду також повідомив, що у встановленому законом порядку він вказане рішення не оскаржував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, надав суду свідчення, в яких показав, що це він керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_3 за обставин даної справи, однак після зупинки транспортного засобу пересів на сидіння переднього пасажира.

Суд критично сприймає зазначені показання свідка, оскільки вони жодним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписом, доданим до протоколу, та протоколом про адміністративне правопорушення. Суддя звертає увагу, що за приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, прізвища, адреси свідків ; при наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. На запитання суду щодо оскарження неповноти відомостей, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 року серії ДПР18 № 464596, в тому числі незазначення відомостей про свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вказав, що таку неповноту не оскаржував. Так само суду не були надані відомості щодо оскарження дій працівників поліції у зв`язку з незаконністю, на думку ОСОБА_1 , вимоги про проходження ним огляду на стан сп`яніння. Заперечення ОСОБА_1 щодо обізнаності про складення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення суд відхиляє, оскільки, як підтверджено на відеозапису, під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 був присутній, надавав свої усні пояснення та зауваження щодо їх оформлення.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Однак, заперечення обставин і фактів, які є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку суд розцінює як обраний спосіб захисту. За таких обставин аргументи особи необхідно підтверджувати належними і допустимими доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 року серії ДПР18 № 464596; направленням на огляд від 03.09.2020 року, яким ОСОБА_1 направлявся на огляд до КНП "Хмільницька ЦРЛ", як водій, в якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння; копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністратиного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, якою зокрема підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 за обставин, що досліджуються судом в даній справі, довідкою про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністратвиної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За сукупністю встановлених в ході судового розгляду обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена і встановлена, а заперечення факту керування транспортним засобом та, як наслідок - відсутності підстав для проведення відносно нього огляду на стан сп`яніння, судом розцінюється як обраний ним спосіб захисту. За таких обставин не підлягає задоволенню клопотання захисника Степанюка Я. М. про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Крім того, заперечення ОСОБА_1 щодо неправильності зазначення серії і номера його паспорта в протоколі про адміністратвине правопорушення висновків суду не спростовують та не свідчать про істотне порушення особами, уповноваженими на складення протоколу про адміністратвине правопорушення, в цій частині, що унеможливлюють провадження у даній справі.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, майновий стан ОСОБА_1 , з врахуванням приписів ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів належності ОСОБА_1 автомобіля не надано.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.