Справа № 185/6134/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року. м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На думку органу, що склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за даною статтею, останній 01.09.2020 року о 13.20 год. по вул. Попова, 14 с. Богданівка, керував мотоциклом марки «Ява 350» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох слідків відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та зазначив, що 01.09.2020 року о 13.20 год. він не керував мотоциклом марки «Ява 350» н.з. НОМЕР_1 , а котив його додому, та до нього підійшли працівники поліції, та потім склали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому свідків не було.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 01.09.2020 року працівники поліції запропонували пройти у відділення у якості свідка, зафіксувавши стан сп`яніння чоловіка, а саме ОСОБА_1 . На вигляд він підтвердив стан сп`яніння чоловіка. Продути «Драгер» чоловікові запропонували уже у відділенні, а у лікарню йому не пропонували проїхати для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Покази, надані йому у письмовому вигляді не співпадають з фактичним подіями, які були 01.09.2020 року. Їх він не читав, так як довіряв працівникам поліції.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням є протиправна, винна /умисна або необережна / дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 та ст. 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя обов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції 06.11.2015 № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров*я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона керує транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, не залежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Підставою ж притягнення його до відповідальності на думку працівника поліції, були ознаки алкогольного сп`яніння, які полягали в тому, що у ОСОБА_1 була нестійка хода, запах з ротової порожнини. При цьому, інших об`єктивних ознак стану алкогольного сп`яніння, щодо пульсу, артеріального тиску, поведінки, зовнішнього вигляду, реакції, стану повік, очей, пальців рук, тощо, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 не встановлено, та не зафіксовано.

Підтвердженням порушень з боку працівників поліції є також відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а самі пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи є ідентичними, та складеними шаблонним шляхом, що було підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , який наголосив щодо розбіжностей у письмових поясненнях з фактичними подіями.

Наведене свідчить про те, що працівники поліції при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускаються адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема, відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, перелічені у ч.1-й цієї статті, у тому числі частинами першою, другою, третьою і четвертою ст.130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ж із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння..

Проте під час розгляду справи було встановлено, що жодного з наведених заходів з метою припинення адміністративного правопорушення працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , та його мотоцикла, яким він начебто керував, вжито не було, що саме по собі вже викликає сумнів у тому, що у ОСОБА_1 в той час були ознаки сп`яніння і відповідно підстави для проходження огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний строк.

Суддя С.О. Тимченко.