Справа № 308/9822/20
Провадження № 33/4806/997/20
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

20.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 10. 2020.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пожега (Сербія), тимчасово не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

З постанови судді вбачається, що громадянин Cербії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визнаний винним у тому, що перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування - автомобіля марки «VOLVO», моделі «XC60», номер кузова: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак Республіки Сербії НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України.

На постанову суду ОСОБА_4 13. 11. 2020, через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду від 12. 10. 2020 та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно ОСОБА_4 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді, ОСОБА_4 мотивував тим, що в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього присутнім не був, у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, судову повістку про виклик до суду на 12. 10. 2020, як і копію оскаржуваної постанови він отримав 05. 11. 2020. Окрім того зазначає, що йому не було відомо про складений відносно нього протокол про порушення митних правил і про розгляд справи в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України та ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

-2-

ОСОБА_4 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення цього строку, щодо наявності таких причин, дані відсутні.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 12. 10. 2020 за відсутності ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи в черговий раз не з`явився.

Факт належного повідомлення ОСОБА_4 стверджується наявністю в справі довідок про повідомлення ОСОБА_4 про день і час розгляду справи шляхом надіслання йому СМС - повідомлень, підтверджено обізнаність останнього щодо призначеного розгляду справи відносно нього судом першої інстанції, зокрема і 12. 10. 2020 (а. с. 44, 45, 47).

До того ж, як вбачається із поданої ним заяви від 29. 06. 2020, ОСОБА_4 був повідомлений про те, що справа про порушення митних правил, запроваджена щодо нього, розглядатиметься в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, однак не виявив бажання приймати участь у розгляді справи, про що свідчить наявна у заяві його власноручна відмітка.

Також в матеріалах справи про порушення митних правил, наявна заява ОСОБА_4 про надіслання йому повідомлень про розгляд справи за допомогою СМС - повідомлень та власноручно зазначено номер мобільного телефону.

За наведених обставин, судом першої інстанції в повній мірі було забезпечено реалізацію ОСОБА_4 права на захист, оскільки всупереч доводам клопотання, йому було відомо факт складання щодо нього протоколу про порушення митних правил та відповідно, і про дату, час та місце розгляду судом цього протоколу.

Про факт наявності складеного відносно ОСОБА_4 протоколу додатково свідчить і повідомлення митним органом ОСОБА_4 щодо запровадження відносно нього справи про порушення митних правил від 16. 09. 2020 та надіслання йому примірнику протоколу №1454/30500/20 від 16. 09. 2020.

Проте, ОСОБА_4 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08. 11. 2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29. 10. 2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

-3-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 10. 2020 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_4 пропущено з поважних причин не має.

Також апеляційним судом відхиляється і зазначене ОСОБА_4 посилання на дату отримання ним копії повістки про виклик до суду разом із копією постанови - 05. 11. 2020, оскільки судом першої інстанції повістка про розгляд справи судом на адресу ОСОБА_4 була надіслана 02. 10. 2020, тому вказана в клопотанні обставина про отримання її 05. 11. 2020 жодним доказом не підтверджена. З урахуванням того, що ОСОБА_6 , окрім судової повістки, повідомлявся про розгляд справи судом ще й шляхом надіслання йому СМС -повідомлень, на думку апеляційного суду, зазначене не перешкоджало реалізації ним в передбачений ст. 294 КУпАП строк, права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Той факт, що ОСОБА_4 , не з`явившись без поважних причин на розгляд справи, призначений на 12. 10. 2020, не виявив бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи, а очікував на прийняття судом рішення про чергове відкладення розгляду справи , не може бути враховано у даному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Поряд з тим, апеляційний суд враховує, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

До того ж, постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 10. 2020 у резолютивній частині містить чітко визначений порядок її оскарження, у зв`язку з чим апеляційний суд звертає увагу на те, що закон пов`язує строк апеляційного оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії, як помилково зазначено ОСОБА_4 в апеляційній скарзі.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_4 не наведено.

При цьому апеляційним судом враховується і те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, а також те, що поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП повиннна довести особа яка подає апеляційну скаргу.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03. 04. 2008 у справі «Пономарьов протии України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

-4-

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, яка б позбавила його можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 12. 10. 2020.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторонни провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 10. 2020 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 10. 2020 повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: