Єдиний унікальний номер 448/721/20
Провадження № 3/448/308/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі Керницькій Л.М., з участю захисника адвоката Борисенко В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малнів Мостиського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №322611 від 10.06.2020р., складеного інспектором СРПП №2 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Груник В.І., відомо, що ОСОБА_1 10.06.2020р. о 13.20 год. по вул.Полуботка в м.Мостиська Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема заперечив факт керування транспортним засобом у вищевказаний день та час у стані наркотичного сп`яніння. Ствердив, що не вживав наркотичних засобів. Пояснив, що після зупинки його працівниками поліції відразу погодився на їхню вимогу проїхати в лікарню для огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції придбали в аптеці тест. Спочатку його відвезли в місцеву лікарню, а потім в поліклініку. Йому дали одноразовий стакан для забору сечі для проведення тесту на стан наркотичного сп`яніння та в подальшому повідомили про позитивний результат. Акту огляду йому для ознайомлення ніхто не давав. В присутності лікаря заперечував результат тесту.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні зазначив, що з відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що з моменту затримання працівниками поліції ОСОБА_1 та протягом усього огляду такий поводив себе адекватно; огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився лікарем КНП «Мостиська ЦРЛ» ОСОБА_2 виключно на підставі експрес-тесту; у ОСОБА_1 для проведення огляду на визначення наркотичного засобу відбиралась сеча; при складенні висновку лікар керувався нібито Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, однак відповідно до вимог вказаної Інструкції обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини та метою цих досліджень є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, що проведено не було; кількісного вмісту наркотичного засобу в сечі не було визначено; у випадку вживання особою наркотиків-канабіноїдів, такі можуть зберігатися до трьох місяців; результат експрес-тесту не може вважатись доказом вживання особою наркотичних засобів без інших альтернативних методів дослідження. Вважає, що огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведено з порушенням вимог зазначеної Інструкції, а тому такий слід вважати недійсним. Просить на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні лікар КНП «Мостиська ЦРЛ» Мостиської районної ради Львівської області ОСОБА_2 пояснила, що 10.06.2020р. працівники поліції доставили в поліклінічне відділення КНП «Мостиська ЦРЛ» ОСОБА_1 для його огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазначила, що у лікарні не видають тестів на визначення стану наркотичного сп`яніння. Працівники поліції привезли зі собою придбаний в аптеці доступний тест «SNIPER». З метою здійснення огляду у ОСОБА_1 відбиралася сеча та проводився експрес-тест, який показав позитивний результат на канабіс. На підставі вказаного тесту нею (свідком) складено відповідний акт медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Ствердила, що у даному випадку інші лабораторні дослідження не проводилися, а проводився лише експрес-тест. Крім того вказала, що від ОСОБА_1 не було відчутно запаху алкоголю, такий був трохи збуджений та голосно розмовляв, однак всі її вимоги виконував нормально. Вона визначила, що у нього була збережена орієнтація, він відповідав по суті заданих йому питань, у позі Ромберга був нестійкий, зауважила тремор пальців рук. На її запитання про перенесені травми, вказав що в 22 роки переніс черепно-мозкову травму. На запитання про факт вживання наркотичних засобів заперечував та не підписував складених нею документів за результатами проведеного огляду. На підтвердження зазначених доводів лікарем надано копію акту медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за №3 від 10.06.2020р. Також свідок ствердила, що у випадку вживання особою наркотиків-канабіноїдів, вони можуть зберігатися до трьох місяців. При цьому експрес-тест вказує лише на наявність наркотичних засобів, а їх кількість визначити неможливо. Тому у кожному конкретному випадку неможливо встановити, коли саме особа вживала наркотичні засоби.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх у своїй сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень ст.7 КпАП України, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №322611 від 10.06.2020р.,складеного відносно ОСОБА_1 , такому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - «керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння».

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський не зазначив, з якими ознаками наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом водій ОСОБА_1 , що відповідно послужили підставою для направлення його в медичний заклад для огляду. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до Додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відомості про свідків вказаного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3 від 10.06.2020р., складений лікарем-наркологом КНП «Мостицька ЦРЛ» ОСОБА_2 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за №3 від 10.06.2020р.

Підпис обстежуваної особи ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному лікарем ОСОБА_2 , відсутній; будь-які записи з приводу відсутності підпису обстежуваної особи у висновку також відсутні.

Дослідивши наявний в матеріалах справи даний акт медичного огляду, суд приходить до висновку, що у ньому відсутні відомості, які б відображали будь-які ознаки перебування особи в стані наркотичного сп`яніння (ознаки, за якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, зокрема ейфорія, розгальмованість, тривога або ажитація, підозрілість, порушення уваги, зміна швидкості реакції, галюцинації, деперсоналізація і т.і.); відсутнє і кількісне визначення вмісту наркотичного засобу.

Отже, проаналізувавши акт медичного огляду, показання лікаря, надані ним в судовому засіданні та відеозапис, що міститься в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння було зроблено ним (лікарем) виключно на підставі застосування експрес-тесту, який, як вважає суд, надав лише попередній результат і потребував обов`язкового підтвердження іншими методами, чого зроблено не було. Відтак, лабораторні дослідження на визначення наркотичного стану ОСОБА_1 належним чином не проводились.

З п.1 ст.247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що чинним законодавством регламентовано порядок проведення огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказаний порядок, передбачений ст.266 КУпАП, у свою чергу повністю відповідає та узгоджується із Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, згідно п.п.6-7 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІІ зазначеної Інструкції.

Згідно п.п. 3,4, 7, 8, 9, 10, 12, 15-22 Розділу ІІІ даної Інструкції:

огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством;

метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи;

проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове;

метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння;

використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів;

предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук;

за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду;

зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку;

усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма»;

акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я;

висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я;

кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5);

висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Окрім цього, у ч.5 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно вимог зазначеної вище Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (розділ III пункт 7 Інструкції). Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (розділ III пункт 10 Інструкції).

Крім того, експрес тест смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає п.9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мінюсті України за № 1413/27858 від 11.11.2015, результати якого можна було б покласти в основу висновку про знаходження особи в стані наркотичного сп`яніння.

Так вказаний тест надає лише первинну інформацію, яка повинна бути підтверджена альтернативними методами дослідження і його результати не є стовідсотковими. При цьому вказаним тестом не можливо коректно визначити ступінь інтоксикації організму водія, оцінити величину прийнятої дози, час останнього вживання заборонених препаратів, а також уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

А тому висновок про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, зроблений без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто без підтвердження результатів тесту та отримання заключного результату, - не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Таким чином, аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, приходжу до переконливого висновку, що медичний висновок у даному випадку отриманий з порушенням закону, а тому такий огляд згідно ч.5 ст.266 КУпАП, - вважається недійсним.

Один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі також не може бути доказом вини, оскільки лише констатує порушення водієм відповідних пунктів ПДР України. Інші об`єктивні докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння - відсутні.

Тобто, матеріали справи не містять інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема доказів керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Все вищезазначене, особливо з врахуванням того, що ОСОБА_1 взагалі категорично не визнає факт знаходження в стані наркотичного сп`яніння не доводить поза розумним сумнівом можливий факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння у місці, день та час, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України - презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі у цій частині підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак