Справа № 541/1801/20
Номер провадження3/541/629/2020
П О С Т А Н О В А
04 листопада 2020 року м. Миргород
Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.
захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Боровського Р.М. (в режимі відеоконференції)
розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , завідуюча магазину «Маркетопт» приватного підприємства «ФУДЗМАРТ», РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
установив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 43 від 10 вересня 2020 року, 10.09.2020 о 15 год. 17хв. у магазині «Маркетопт» за адресою вул. Гоголя, 153, м. Миргород приватного підприємства «Фудзмарт» температурний скринінг проводиться 4 контактними ртутними термометрами 20-22 особам зранку перед відкриттям магазину, що свідчить про їх недостатню кількість, працівники магазину касири, охоронці, адміністратор маски носять лише прикриваючи рот, промарковані урни для збору засобів індивідуального захисту відсутні, маски та одноразові рукавички викидається в урни для загального сміття, соціальне дистанціонування (1,5 метри) між продавцями та покупцями не витримується, навчання персоналу адміністрацією закладу щодо використання засобів індивідуального захисту, їх утилізація, зі слів завідуючої магазину проводиться, проте інформація про це ніде не зафіксована , в санвузлі відсутня урна для збору засобів індивідуального захисту, що є порушенням п.п.10,17 постанови КМУ №641, п.п.4-5,7-8 постанови Головного санітарного лікаря України від 09.05.2020, за що ст. 44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, до суду подала клопотання, в якому прохала розгляд здійснювати в її відсутність.
Захисник, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Боровський Р.М., в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) прохав провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до суду надано протокол № 43 від 10 вересня 2020 року та акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 10 вересня 2020 року № 94.
В ході судового розгляду, захисником, адвокатом Боровським Р.М., подано клопотання від 20.10.2020 року, в яких він виклав свої заперечення. Зокрема вказав, що матеріали справи ні містять документального підтвердження працевлаштування ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та покладення на неї будь-яких повноважень щодо представництва ПП «Фудзмарт». Зауважив, що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 правил карантину, а тому вона не є безпосереднім суб`єктом правопорушення, окрім того вказав на невідповідності форми протоколу галузевим інструкціям. Вказав, на відсутності повноважень у посадових осіб Держспоживслужби права складати протоколи за порушення передбачені ст. 44-3 КУпАП. Також зауважив, що постанови Головного державного санітарного лікаря мають рекомендаційний характер. Матеріали справи не містять підтвердження законності перевірки, а саме наказу, посвідчення (направлення).
Оцінюючи долучені до справи докази та наведені стороною захисту доводи суд зауважує наступне.
Загальновідомою обставиною є те, що 11.03.2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу в світі.
Пандемія - сильна епідемія, яка характеризується поширенням інфекційного захворювання на всій території країни, територію суміжних держав, а іноді й багатьох країн світу. Пандемія оголошується тоді, коли з`являється новий вірус і поширюється по всьому світу, а населення немає імунітету до вірусу, а також ефективних засобів профілактики, тобто вакцинації та лікування.
У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції в Україні запроваджено карантинні обмеження.
Так, станом на 10 вересня 2020 року, постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановленні карантинні обмеження в залежності від стану захворюваності в регіоні.
Згідно п.п. 10,17 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, на території України на період дії карантину забороняється:1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні; 3) самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.
Таким чином, норма викладена в п. 17 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 має відсильний характер і має застосовуватися суб`єктами господарювання під час здійснення своєї діяльності.
Постанова Головного санітарного лікаря № 17 від 09.05.2020 року «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» оприлюднена на сайті Міністерства охорони здоров`я і Верховної Ради України та перебуває у вільному доступі. Згідно п. 1 відповідної постанови, на заклад який здійснює торгівлю продовольчими та непродовольчими товарами покладається обов`язок здійснення температурного скринінгу. Пункт 2 зобов`язує на вході до закладу торгівлі, розмістити інформаційні матеріали щодо профілактики коронавірусної хвороби COVID-19 та повідомлення з проханням до відвідувачів залишатися вдома (утриматися від відвідування) при наявності ознак респіраторних захворювань та організувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60 % для ізопропілових спиртів та понад 70 % для етилових спиртів. Пункт 4 встановлює обмеження контакту між працівниками та відвідувачами повинно здійснюватися шляхом організації обслуговування з дотриманням принципу соціального дистанціювання (1,5 метри). Пункт 5 вказує, що адміністрація/персонал самостійно забезпечує та контролює виконання умов з недопущення черг. Біля місць потенційного скупчення людей повинно бути нанесено відповідне тимчасове маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м. Пункт 7 визначає, що працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом. Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ. У пункті 8 вказано, що суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності). Використання багаторазових рушників заборонено; інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування в закладі та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах; вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією; обмеження масових зборів працівників в закритих приміщеннях; тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет та хронічні захворювання легень).

Таким чином вбачається, що зафіксовані в акті порушення, дійсно не відповідають рекомендаціям Головного санітарного лікаря, дотримання яких, суб`єктів господарювання, зобов`язує постанова КМУ № 641 від 22.07.2020.

Суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_1 , адвоката Боровського Р.М. щодо недоведеності працевлаштування ОСОБА_1 в магазині «Маркетопт» за адресою вул. Гоголя, 153, м. Миргород. Оспорюючи зазначену в протоколі посаду ОСОБА_1 , а саме «керуюча магазином», не надав жодного доказу, який би спростовував вказані відомості. Окрім того, суд зауважує, що і сама ОСОБА_1 як під час проведення обстеження так і під час складення протоколу не висловила заперечень з даного приводу, підтвердивши це своїми підписами.

Окрім того, суд критично ставиться до доводів захисника в частині недоведення законності проведення перевірки, так як в акті перевірки містяться відомості про документи які стали підставою для її проведення (наказ № 2626-ОД від 10.09.2020 року, направлення № 2456 від 10.09.2020 року). Підстав сумніватися у зазначених відомостях у суду немає. Клопотань про витребування вказаних відомостей для огляду та додаткового дослідження сторона захисту не заявляла.

Стосовно доводів захисника щодо форми протоколу, суд вказує на тому, що його форма та зміст відповідає положенням ст. 256 КУпАП,а отже є належним та допустимим доказом.

З Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою КМУ від 2 вересня 2015 р. № 667, вбачається, що державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі санітарного законодавства та санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У відповідності до ч.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів державної санітарно-епідеміологічної служби (статті 42-1, 42-2, 44-3, 188-22);

Постановою КМУ від 29 березня 2017 р. № 348 «Деякі питання Державної санітарно-епідеміологічної служби» на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів покладено завдання і функції з реалізації державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення та із здійснення контролю (нагляду) за дотриманням вимог санітарного законодавства. Державну санітарно-епідеміологічну службу ліквідовано.

З огляду на покладення на Держспоживслужбу повноважень Державної санітарно-епідеміологічної служби, суд приходить до висновку, що посадові особи Держспоживслужби наділені правом складення протоколу за статтями 42-1, 42-2, 44-3, 188-22 КУпАП, так як це право нерозривно пов`язане з покладеними на них функціями. Тому доводи захисника в даній частині також не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Оспорювання притягнення до адміністративної відповідальності стороною захисту здійснюється лише виключно з формальних підстав. В той же час, доказів на спростування виявлених порушень, сторона захисту не надає.

В протоколі ОСОБА_1 зазначила, що виявленні під час перевірки порушення будуть усунені, що фактично свідчить про її згоду з результатами обстеження.

Встановленні під час розгляду справи обставини, свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №43 від 10.09.2020 року, актом санітарно-епідеміологічного обстеження № 94 від 10.09.2020 року.

У відповідності до ч.1 ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На переконання суду, здійснення господарської діяльності в умовах пандемії також покладає на суб`єктів господарювання та їх посадових осіб підвищену соціальну відповідальність, адже від дотримання протиепідеміологічних заходів залежить здоров`я та життя громадян.

Стаття 14 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність посадових осіб за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил, зокрема, у сфері здоров`я населення, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Частина 3 ст. 65 Господарського кодексу, визначає що керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Таким чином, займана ОСОБА_1 посада, належить до керівних, а отже вона є посадовою особою відповідного підприємства.

Оскільки вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні, тому вона повинна нести відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 420 гривні 40 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3 , 221, 268 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) на користь держави, р/р для сплати штрафу н/р (IBAN) UA0016012, , код вид платежу 21081100, МФО 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), одержувач коштів УК Миргородський р-н/ м. Миргород/21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок (призначення платежу Судовий збір; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2020.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський