Справа №461/8801/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09.10.2020 року о 13 годині 04 хвилин водій ОСОБА_1 у м. Львові на площі Різні, 4, здійснював міське перевезення пасажирів на маршрутному транспортному засобі БАЗ НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, визначеної у п.п.2 п.11 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641, а саме у кількості 30 пасажирів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся. Зазначив, що працював на маршруті №51, патрульна поліція виявила перевищення кількості пасажирів, однак значна частина з них була пенсіонерами. При вирішенні справи просив врахувати, що він є пенсіонером та має незначний дохід, робота водієм маршрутного таксі є його єдиним джерелом доходу, крім того у його дружини третя група інвалідності. Таким чином, він не має можливості сплатити штраф. На підтвердження своїх слів надав суду довідки про доходи, довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, довідку з місця проживання, характеристику ТзОВ «Успіх», згідно якої водій ОСОБА_1 за час роботи в підприємстві проявив себе як сумлінний і відповідальний працівник, належно виконує свої посадові обов`язки.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "зелений" рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж: кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №199093 від 09.10.2020 року, відеоматеріалами, письмовими пояснення та поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_1 є те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, факт вчинення правопорушення визнав та усвідомив наслідки вчиненого. Крім того, враховую дані про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та має незначний дохід, у його дружини третя група інвалідності, за місцем служби характеризується позитивно. При цьому враховую те, що розмір мінімального стягнення за даною статтею КУпАП значно більший (у понад три рази) ніж місячний дохід ОСОБА_1 .

Таким чином, накладення на ОСОБА_1 стягнення передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП, порушить принцип пропорційності, не відповідатиме засадам справедливості та не матиме розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою стягнення та його наслідками, оскільки, за переконанням суду, в такому випадку особа понесе надмірний індивідуальний тягар.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, усвідомив наслідки вчиненого, враховуючи вищенаведені дані про його особу, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст.22, 44-3, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно останнього закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.