Справа № 587/2047/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2020 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Сумського РВП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду матеріалу. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час складання протоколу працівниками поліції Шовкоплясу К.С. були роз`яснені його права, передбачені, зокрема, ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Враховуючи вказану позицію ЄСПЛ та приймаючи до уваги, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, суддя вважає за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського , який підтверджує факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( ар.с.2, 3).
У відповідності з диспозицією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП може наставати не лише в разі керування транспортними засобами в стані алкогольного( наркотичного) сп*яніння, а і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що в даному випадку і зробив ОСОБА_1 , відносно якого у поліцейського були обґрунтовані підозри щодо стану наркотичного сп*яніння, оскільки неадекватна поведінка ОСОБА_1 . обґрунтовано викликала підозру у поліцейського про перебування останнього в стані наркотичного сп*яніння.
Порядок оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення та проведення огляду водіїв на стан наркотитчного сп`яніння врегульований, крім норм КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція №1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до п.6,7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться ( п.6 розд. ІІ Інструкції) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.( п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008).
Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан наркотичного сп*яніння, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП..
З урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення та його особи, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч.1 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляду штрафу в доход держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ч.1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ч. 2ст. 308 КУпАПу разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Степаненко