ПОСТАНОВА

іменем України

17 листопада 2020 рокуСправа №451/616/20
Провадження № 3/451/838/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли від Радехівського ВП ЧВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягався 13.01.2020 року,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із протоколу, серії ВАБ №305555 від 04.05.2020 року, вбачається що, ОСОБА_1 , 04.05.2020 року, близько 10 год. 00 хв, в АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, чим завдав психологічного болю та морального тиску.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №305555 від 04.05.2020 року; рапорт поліцейського Сеньчук А.М. від 04.05.2020 року; протокол прийняття заяви кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.05.2020 року; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 04.05.2020 року.

Дії ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

На ОСОБА_1 як вбачається з копії постанови Радехівського районного суд Львівської області від 15.05.2020 року не було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а справа була закрита за строком накладення адміністративного стягнення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, є вчинення повторно протягом року порушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, особою, яку було піддано адміністративному стягненню протягом цього ж строку за вказане правопорушення.

Як вбачається з диспозиції ст.. 173-2 ч.2 КУпАП наявний спеціальний суб`єкт - особа, яку було піддано адміністративному стягненню протягом року за одне з порушень передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 не підпадає під ознаки спеціального суб`єкта зазначеного в ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП.

У зв`язку з наведеним вище, суддя з врахуванням інших матеріалів справи та в їх сукупності робить виноски про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , за ст.173-2 ч.2 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.