Справа № 152/801/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2020 року м. Шаргород

Справа №152/801/20

Провадження №3/152/428/20

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №462608 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме в тому, що 21.07.2020 року о 00.45 годині в м. Шаргород Вінницької області на вул. Героїв Майдану, з ознаками алкогольного сп`яніння, якими є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тобто порушення мови, керував автомобілем «ВАЗ-21043» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , при цьому, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

З протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями вбачається, що справа передана в провадження головуючого судді 22.07.2020 року (а.с.7).

Справа призначена до судового розгляду вперше на 06.08.2020 року.

В судовому засіданні до початку судового розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суддею роз`яснено права та обов`язки, встановлені ст.268 КУпАП та вимоги ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення в суді, зсилаючись на вимоги ст.63 Конституції України і ця відмова від надання пояснень прийнята суддею в судовому засіданні 06.08.2020 року шляхом ухвалення постанови без виходу до нарадчої кімнати.

Крім того, 06.08.2020 року захисник ОСОБА_1 адвокат Полігас В.М. заявив у інтересах ОСОБА_1 клопотання про виклик зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та про витребування з Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області матеріалів відеофіксування правопорушення нагрудними камерами поліцейських (а.с.11), яке задоволено суддею частково шляхом ухвалення постанови без виходу до нарадчої кімнати, зокрема, в частині виклику свідків, а в частині витребування матеріалів відеофіксування правопорушення нагрудними камерами поліцейських відмовлено у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження здійснення відеофіксування. При цьому, роз`яснено ОСОБА_1 та його захисникові адвокату Полігасу В.М. право заявити вказане клопотання повторно у випадку надання доказів відеофіксування правопорушення нагрудними камерами поліцейських.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладався 23.09.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотань захисника ОСОБА_1 адвоката Полігаса В.М.: про повторний виклик свідка ОСОБА_2 , котрий не прибув до суду на виклик, а також у зв`язку із витребуванням з Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області матеріалів відеофіксування правопорушення нагрудними камерами поліцейських, оскільки допитаний у судовому засіданні 23.09.2020 року свідок ОСОБА_3 пояснив, що поліцейськими здійснювалося відеофіксування правопорушення 21.07.2020 року.

06.10.2020 року судове засідання відкладено на 13.10.2020 року у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 та його захисника адвоката Полігаса В.М., при цьому останнім на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового розгляду через зайнятість у іншому судовому засіданні (а.с.20).

13.10.2020 року справу № 152/801/2020 року знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого у справі судді у відпустці з 12.10.2020 року до 30.10.2020 року внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19 (а.с.33, 36-38).

Після виходу головуючого у справі судді з відпустки 02.11.2020 року розгляд справи призначено на 10.11.2020 року, про що повідомлено ОСОБА_1 та його захисника (а.с.40).

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Полігас В.М. у судове засідання, призначене на 10.11.2020 року не прибули, будучи належним чином повідомленими про його дату, час та місце.

10.11.2020 року на електронну адресу суду адвокат Полігас В.М. надіслав клопотання, у якому зазначив, що на час розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, який встановлений ст.38 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 21.07.2020 року, разом з тим, ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення тому, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так як це не було йому запропоновано працівниками поліції під час зупинки автомобіля, у зв`язку із чим просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.41).

Розглянувши вказане клопотання, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що клопотання адвоката Полігаса В.М. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

На час розгляду справи закінчився граничний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , встановлений ст.38 КУпАП.

Так, ч.2 ст.38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті.

У правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а щодо застосування статті 38 КУпАП, Верховний Суд зауважує, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, Верховний Суд у вказаній вище постанові здійснив логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП, яке дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Також, Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а зробив висновок, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, суд приходить до висновку, що закінчення граничного строку накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих як на притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і на встановлення наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Днем виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , є 21.07.2020 року, тому, оскільки на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, то, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки приписи ст.247 КУпАП є імперативними і чітко вказують на те, що суд повинен лише закрити провадження, не вирішуючи при цьому жодних інших питань, а п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні, відсутності чи наявності події і складу адміністративного правопорушення у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, то у зв`язку із закриттям провадження у справі внаслідок закінчення строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не можливо закрити провадження ще й за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, таке поєднання закриття справи з одночасним визнанням особи винуватою чи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. На момент розгляду справи, коли закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не має права вчиняти процесуальні дії здійснювати розгляд справи, дослідити докази і постановити рішення по суті.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому клопотання адвоката Полігаса В.М. не підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.38, 283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: