Справа № 152/1211/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 листопада 2020 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали, що надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
у с т а н о в и в :
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462647 від 24 жовтня 2020 року зазначено, що 24 жовтня 2020 року о 18-45 год на а/д Плебанівка Слобода-Шаргородська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ява» без державного номерного знака в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в Шаргородській ЦРЛ.
В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнає, пояснює, що дійсно керував транспортним засобом без посвідчення водія та під дією лікарського засобу, хоча лікар, який призначив лікарський засіб, попереджав його, що під час вживання лікарського засобу заборонено керування транспортними засобами. Також, не пам`ятає, чи пропонували йому працівники поліції пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Під час огляду в лікарні йому взагалі не пропонували пройти будь-який огляд, а лікар який був присутній зробив висновок, що правопорушник в стані алкогольного сп`яніння та повідомив йому про це усно. Однак, свою версію події підтвердити не може.
На пропозицію судді викликати в судове засідання свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, лікаря, який проводив огляд в КНП "Шаргородська ЦРЛ", працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також витребувати відеозапис із нагрудної камери поліцейського - Столяр В.А. відмовився.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП - а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та висновком №124 від 24 жовтня 2020 року лікаря Шаргородської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як видно з вищевказаного висновку, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено в приміщенні Шаргородської ЦРЛ 24 жовтня 2020 року о 19-27 год та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки інспектора СП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Ігоря Пахоціни, посвідчення водія ОСОБА_1 отримував в 2013 році.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 можливості врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини ОСОБА_1 , а також пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин немає, оскільки частиною першою статті 130 КУпАП не передбачені альтернативні види адміністративного стягнення.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Керуючись статтями 130, 280, 283 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК