Провадження № 3/638/3911/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020 року м. Харків
Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

01.11.2020 року о 19:00 год. курсант ОСОБА_1 самовільно залишив розташування підрозділу та убув до м. Харкова, де вживав спиртні напої. О 21.42 год. під час проведення перевірки особового складу було виявлено відсутність курсанта 254 навчальної групи солдата ОСОБА_1 О 21.42 год. солдат ОСОБА_1 прийшов до розташування, поводив себе адекватно, але знаходився в стані алкогольного сп`яніння. З метою встановлення факту вживання спиртних напоїв 01.11.2020 року у супроводі начальника навчального курсу ОСОБА_2 курсант ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону м. Харків (в/ч НОМЕР_1 ), де було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння(клінічно).

В судове засідання солдат ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-20, ч. ч. 3 ст. 172-11 КУпАП визнав, просив призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 4 ст.172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність, серед іншого, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення, від 03 жовтня 2020 року №40 та №41, які були складені у присутності ОСОБА_1 та підписані останнім, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, пояснювальною запискою начальника 25А курсу ОСОБА_2 .

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у самовільному залишенні частини, місця служби військовослужбовцем без поважних причин діяння в особливий період, вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а також дії ОСОБА_1 , що виразились в появі військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані в особливий період, що вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 є штраф.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-11, 172-20, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 20, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя