П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2020 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2020 року близько 00 години 10 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Броварському, 25 в м. Києві, керувала автомобілем «Сітроєн», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер 0513» у присутності двох свідків. Результати тесту на приладі «Драгер» - 0,85%о алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9(а) ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з`явилась до суду 30 вересня 2020 року та особисто подала до канцелярії суду клопотання про відкладення судового засідання, яке було призначено на 01 жовтня на 10 годину 15 хвилин, у зв`язку з хворобою, зазначила, що лікарняний лист буде надано до суду після одруження.

Клопотання було задоволено, та розгляд справи був відкладений на 20 жовтня 2020 рік на 10 годину 05 хвилин, про що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, шляхом відправлення смс повідомлення.

05 жовтня 2020 року особисто подала до канцелярії суду листок непрацездатності, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 30 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року, тобто перебувала на лікарняному три дні, та 30 вересня 2020 року, вже перебуваючи на лікарняному, та будучи начебто хворою, особисто, мала змогу подати до канцелярії суду клопотання про відкладення справи.

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , особисто, подала до канцелярії суду повідомлення у якому зазначено, що вона контактувала з особою, у якої згодом було виявлено захворювання на короновіруc COVID 19, вона перебуває на самоізоляції, чекає результати тесту на короновірус та не може бути присутня у судовому засіданні яке призначено на 20 жовтня 2020 рік на 10 годину 05 хвилин.

Розгляд справи був відкладений на 27 жовтня 2020 рік на 11 годину 00 хвилин, про що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, шляхом відправлення смс повідомлення.

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , по пошті, направила до суду повідомлення в якому зазначено, що вона контактувала з особою, у якої згодом було виявлено захворювання на короновіруc COVID 19, вона перебуває на самоізоляції, чекає результати тесту на короновірус та не може бути присутня у судовому засіданні яке призначено на 27 жовтня 2020 рік на 11 годину 00 хвилин.

Розгляд справи був відкладений на 11 листопада 2020 рік на 10 годину 00 хвилин, про що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, шляхом відправлення смс повідомлення.

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 , на електронну адресу суду, направила копію результатів дослідження ТОВ «ДНК-Лобораторія», яка не завірена належним чином, у якій зазначено, вид аналізу ПЛР.SARS-COV-2, результат позитивний, однак у результаті не зазначено дослід якого клінічного матеріалу проводився, лише дата 02 листопада 2020 рік. У самому дослідженні зазначено: «Результати дослідів не є діагноз захворювання і потребують консультації фахівця-лікаря». ОСОБА_1 не надала у судове засідання, належним чином завірену, медичну документацію лікаря-фахівці, яка б підтверджувала її захворювання на короновірус COVID 19. Крім того, ОСОБА_1 не подала суду клопотання про відкладення судового засідання, а лише проінформувала суд про свій діагноз.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 , проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений «Драгером прибор ARНК 0513», у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Був встановлений результат тесту 0,85%о. ОСОБА_1 засвідчила своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до протоколу не надходило.

За результатами проведеного огляду 29 серпня 2020 року о 00 годині 45 хвилини був складений протокол серії ДПР18 № 110729 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції від 29 серпня 2020 року, який складений на підставі акту медичного огляду за № 005086 від 29 серпня 2020 року о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0.93%о).

При відтворенні відеозапису було встановлено, що 29 серпня 2020 року о 00 годині 10 хвилин на пр-ті Броварському у м. Києві біля автомобіля «Сітроєн», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває ОСОБА_1 , якій працівники поліції, у присутності двох свідків, пропонують пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», на що остання погоджується. Після декількох невдалих спроб, ОСОБА_1 все ж таки вдається пройти тест, який є позитивним. Остання не погоджується з результатами тесту та зазначає, що хоче пройти повторний огляд у лікаря нарколога. На що патрульні пропонують їй їхати у Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія» на їх автомобілі. У подальшому ОСОБА_1 сідає у патрульний автомобіль разом з поліцейськими та автомобіль рушить.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 УПП в м. Києві ДМП лейтенанта поліції Мухи О. та Платова О. , висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у присутності яких ОСОБА_1 проходила огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. переглянувши диск з відеозаписом з нагрудної камери БК АА 00994, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постанов, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко