ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2020 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 07 вересня 2020 року о 06 год. 20 хв. на автодорозі М-19 в с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької області в порушення п.2.9.а ПДР України, керував транспортним засобом марки «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував той факт, що він взагалі не керував зазначеним транспортним засобом, оскільки на момент спілкування з поліцейськими сидів з громадянкою ОСОБА_2 в автомобілі, який не був заведений та не рухався. З результатами алкотестера не згідний, оскільки вважає, що поліцейські дали йому використану трубку, а свідки огляду є працівниками поліції, що були перевдягнуті в цивільний одяг, оскільки їх привіз інший екіпаж. Пояснення писав під психологічним тиском працівників поліції. Крім того, зазначає, що наразі адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння скасована, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений поштою та телефонограмою що, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

___________________________________________________________________________

ЄУНСС 715/2016/20

Провадження №33/822/554/20 Головуючий у І інстанції Маковійчук Ю.В.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчак В.Я.

Відповідальність за невиконання зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що постанова районного суду прийнята у відповідності до вищевказаних вимог.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №369894 від 07 вересня 2020 року, того ж дня о 06 год. 20 хв. на автодорозі М-19 в с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Rover 75» н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6820 ARHF-0030, результат 0,43‰, тест №1157. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписали протокол, тим самим засвідчивши факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 власноруч підписав протокол, цим самим погодившись з його змістом, отримавши копію протоколу та підтвердивши правильність написаних про нього даних.

З акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нечітка розмова, тремтіння рук), пройшов огляд на місці за допомогою приладу ARHF-0030, результат 0,43‰, у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Результат огляду становить 0,43‰. Акт підписано поліцейським, який його склав, та свідками без зауважень (а.с.2). При цьому, відсутність підпису ОСОБА_1 у вказаному акті не ставить під сумнів його достовірність як доказу, оскільки підпис даного документу є правом, а не обов`язком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З роздруківки алкотестера DRAGER 6820 ARHF-0030, встановлено, що тест проводився 07 вересня 2020 року о 06 год. 28 хв. поліцейським Ващуком Г.Г. відносно ОСОБА_1 . Результат тесту становить 0,43‰ що свідчить про перевищення допустимої норми 0,2 проміле та, відповідно - про стан алкогольного сп`яніння (а.с.3). Вказана роздруківка підписана ОСОБА_1 .

У письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 вказав, що 07 вересня 2020 року о 06 год. 25 хв. в с.Тарашани на автодорозі М-19 його було запрошено співробітниками патрульної поліції в якості свідка при складанні протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В його присутності даний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що свідок ОСОБА_5 засвідчує своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №369894. Результат показав 0,43‰ (а.с.6).

Свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях вказала, що 07 вересня 2020 року близько 06 год. 25 хв. в с.Тарашани на автодорозі М-19 її було запрошено працівниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. В її присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога. Проте пізніше водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту показав 0,43‰, що свідок засвідчила своїм підписом (а.с.7).

Відповідно до розписки, написаної власноручно ОСОБА_1 , останній зобов`язався не керувати транспортними засобами до повного витверезіння, із відповідальністю ознайомився (а.с.8).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3095909 від 07.09.2020 року, водія ОСОБА_1 було зупинено згідно п.4 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», після зупинки працівниками поліції водій ОСОБА_1 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР (а.с.10).

Вказаним спростовуються доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом на момент зупинки працівниками поліції, оскільки даною постановою засвідчено факт керування автомобілем, при цьому ОСОБА_1 не надано доказів того, що ця постанова була оскаржена чи скасована у встановленому законом порядку.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції чітко встановлено, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 вказав, що він був за кермом, поліцейські роз`яснили йому права відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вжив 2 пляшки пива, а тому від нього чути запах алкоголю. У подальшому ОСОБА_1 пройшов тест на місці за допомогою приладу «Драгер», результат тесту зафіксовано учасниками на відеозаписі, свою незгоду з результатом останній не висловлював (а.с.19).

Твердження апелянта про те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є поліцейськими, перевдягнутими у цивільний одяг, апеляційний суд вважає також безпідставними, оскільки вказане не підтверджуються жодними доказами.

Застосування до ОСОБА_1 психологічного тиску працівниками поліції при проходженні огляду на стан сп`яніння та складанні процесуальних документів з відеозапису та інших матеріалів справи апеляційним судом також не встановлено.

Таким чином, працівниками поліції проведено огляд у відповідності до ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, що спростовує доводи апелянта у цій частині.

Свідок ОСОБА_2 була допитана судом першої інстанції, її пояснення зафіксовані в оскаржуваній постанові, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що вона у судовому засіданні не була та пояснень не давала, є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про скасування адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відносно водіїв транспортних засобів, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо

спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», зміни які були внесені законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, до ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 286-1 КК України, виключені з цих кодексів. Закон України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ не було визнано неконституційним чи скасовано у встановленому законом порядку, а тому ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького [підпис] В.Я. Марчак

апеляційного суду

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

18.11.2020 року

(дата засвідчення копії)