Справа № 442/6674/20
Провадження №3/442/2746/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2020 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 029568 від 17.10.2020: 17.10.2020 о 23 год. 19 хв. в м.Дрогобичі по вул..Сагайдачного, 3, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки FIAT DUCATO д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Drager Alkotest 6820 № 104.

Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 свою провину у скоєному не визнав, вказуючи зокрема на те, що транспортним засобом не керував.

Окрім цього наголосив на тому, що 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року за № 2617-VІІІ.

Згідно частини 1 статі 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає в разі керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказане вище слідує з тексту Кодексу України про адміністративні правопорушення, який оприлюднений на офіційному веб-сайті Верховної ради України як станом на час складання протоколу, так і на момент розгляду справи.

Відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає кримінальну відповідальність за частиною 1 статті 286-1 КК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року за № 720-ІХ внесено зміни до Закону України від 22 листопада 2018 року за № 2617-VІІІ, які в свою чергу не оприлюднені на офіційному веб-сайті Верховної ради України.

Згідно пункту 3 Положення про веб-ресурси Верховної Ради України, затвердженого Розпорядження Голови Верховної Ради України за №699 від 19 травня 2015 року - Веб-ресурси Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю.

Вважає, що в його діях відсутні ознаки правопорушення передбаченого ст.. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Водночас ОСОБА_1 повністю заперечується факт керування транспортним засобом, а в матеріалах справи такі докази відсутні, аудіо диск долучений до матеріалів справи не відтворюється.

До матеріалів справи долучена роздруківка з технічного засобу Drager Alkotest 6820 тест № 104, з якої вбачається, що 17.10.2020 о 23-25 год. ОСОБА_1 проводився огляд на стан сп`яніння.

За клопотанням ОСОБА_1 постановою судді від 02.11.2020 витребовувалися докази з Дрогобицького ВП, зокрема: копія журналу видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення (зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029568); копія журналу обліку справ про адміністративні правопорушення (протоколу про адміністративне, правопорушення серії ОБ №029568 від 17.10.2020p); інформаційна картка про адміністративні правопорушення, відповідно до інструкції з обліку адміністративних правопорушень, затверджену наказом міністра внутрішніх справ України від 07.11.2012 року зареєстровану в МЮУ 04.12.2012 року за №2021/22333, в електронному вигляді по обліку адміністративних правопорушень (протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №029568 від 17.10.2020p.); копію журналу видачі спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, інспектору Дрогобицького ВП Халавка Т.І. 17 жовтня 2020 року; сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Drager Alcotest 6820, який використовували при замірах та складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029568 від 17.10.2020p.); дозвіл на застосування приладу Drager Alcotest 6820, наданий МОЗ або Держспоживстандартнаглядом, який використовували при замірах та складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029568 від 17.10.2020p.), однак такі докази на адресу суду так і не надійшли.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, вважаю за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Згідно з ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи принцип адміністративного судочинства - змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, інспектором Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області не було вчинено необхідних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, зокрема не було з`ясовано всі фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Так відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування та докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Водночас постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Суд враховує те, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (з наступними змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпПА, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України є обгрунтованим вважати таким, що не може бути визнаним належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий документ містить в собі лише сумніви, припущення та домисли. Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, адже не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необгрунтованим.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, - провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП вважаю, провадження по справі закрити, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП/

Керуючись ст.ст.247 п.1,283, 284 ч.1 п.3, 284 ч.2 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар