Справа № 463/3614/20 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/1471/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Партики І. В., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Кісь О.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2020 р. щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Відповідно до оскарженої постанови суду, ОСОБА_1 , 26.02.2020р. о 21:50 год. в м. Львові на вул. Тракт Глинянський, 113, будучи посадово-відповідальною особою за експлуатаційний стан доріг не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни довжиною 1,8 м, шириною 1,2 м, глибиною 0,2 м на проїжджій частині вулиці, що стало причиною ДТП за участі автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив правила, норми та стандарти по утриманню вулиць та автомобільних доріг, п. 3.1.1 ДСТУ 3587:97, п. 1.5 ПДР України.

На дану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що був присутній при розгляді справи, надавав пояснення по суті адміністративного протоколу, однак вину не визнавав, а в постанові зазначено зворотнє. При проголошенні постанови не був присутній. Копію постанови Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2020р. не отримував та поштою вказану постанову йому також не надсилали. Вперше із змістом вищевказаної постанови ознайомився 30.09.2020р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відтак, просить поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження постанови.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд не встановив всіх обставин які б підтверджували подію адміністративного правопорушення, як і вину апелянта, поверхнево підійшов до розгляду справи та прийшов до помилкового висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 . Вказує, що займає посаду начальника відділу комунального господарства Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради і, як посадова особа, діє в межах повноважень, визначених посадовою інструкцією. Відповідно до завдань і обов`язків, покладених на нього посадовою інструкцією, повинен організовувати роботу та залучати підприємства і організації до благоустрою територій, приймати участь в укладенні договорів з організаціями та підприємствами комунального господарства на виконання робіт по забезпеченню належного функціонування вулично-дорожньої мережі. Однак, власником доріг у м. Львові є Львівська міська рада, яка в свою чергу і зобов`язана вживати заходів для утриманні автомобільних доріг в належному стані, а не він як начальник відділу комунального господарства Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Кісь О.Р. у підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а тим самим забезпечити право особи на доступ до правосуддя та швидкий і безсторонній розгляд справи, а апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідадьність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів пре адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 25 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 4 статті 140 КупАП передбачає відповідальність за вчинення будь-якого з названих статтею правопорушень (порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з Державною автомобільною інспекцією: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунєння після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів), ускладненого спричиненням створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктами адміністративного проступку передбаченого вказаною статтею є громадяни, посадові особи, громадяни - суб`єкти господарської діяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 26.02.2020р. о 21:50 год. в м. Львові на вул. Тракт Глинянський, 113 мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 . ДТП відбулась внаслідок того, що на проїжджій частині утворилась і не була ліквідована вибоїна довжиною 1,8 м, шириною 1,2 м, глибиною 0,2 м. Внаслідок ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження.

Апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що власником доріг у м. Львові є Львівська міська рада, яка в свою чергу зобов`язана вживати заходів для утриманні автомобільних доріг в належному стані, що в даному випадку не було зроблено. Внаслідок чого сталась зазначена вище ДТП 26.02.2020 р.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи матеріали справи, докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факту порушення ОСОБА_1 вимог правил, норм та стандартів по утриманню вулиць та автомобільних доріг, п. 3.1.1 ДСТУ 3587:97, та п. 1.5 ПДР України, а відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2020 р. щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити. Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2020 р. щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.