КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4151/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Федосєєв С.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 01 серпня 2020 року о 19 год. 20 хв. в смт. Попільня по вул. Героїв Майдану ОСОБА_1 керував автомобілем «DaewooNexia» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння на приладі алкотестер «Драгер» проводився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, результат тесту склав 3.1 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Александров Д.О.в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, такою, що постановлена без з`ясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, при цьому належні та допустимі докази вчинення правопорушення відсутні у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню.

Захисник звертає увагу на те, що працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, який саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 .

Також апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки був проведений технічним засобом «Drager Alcotest6810», який не входить до переліку дозволених технічних засобів, що використовуються для огляду, відтак огляд проведений незаконно.

Так захисник посилаючись на інформацію, наявну в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення щодо свідоцтва про державну реєстрацію № 14455/2014 від 29 грудня 2014 року, зазначає, що в Україні зареєстровані наступні газоаналізатори компанії Drager Safety AG & Co. KGaA: Drager Alcotest 3000; Drager Alcotest 5510; Drager Alcotest 5510, з конфігуруванням; DragerAlcotest 6820; Drager Alcotest 6820, з конфігуруванням; Drager Interlock XT.

При цьому, як вказує апелянт, газоаналізатор Drager Alcotest 6810 не зареєстрований в Україні та не входить до наведеного списку, відтак не може застосовуватися для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на думку захисника, результати проведеного огляду за допомогою приладу Драгер 6810 є неналежним та недопустимим доказом та не може враховуватися судом під час розгляду справи.

В той же час, як зазначає апелянт, інших доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Александров Д.О. не з`явились, про судове засідання повідомлялись завчасно та належним чином, будь-яких клопотань про відкладення чи про поважність причин неявки до суду не направляли, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що протокол працівниками поліції було складено неповно оскільки у ньому відсутня вказівка на пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1 .

Вказані доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що вказано в протоколі, і є тією суттю правопорушення, яке інкримінується останньому, що повністю відповідає п. 2.9 а) ПДР України.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378692 від 01 серпня 2020 року складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже, відповідає вимогам діючого законодавства.

До того ж, як вбачається із протоколу, у ньому наявний запис ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а саме «згоден».

Оскаржуючи судове рішення, захисник зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest6810», який не входить до переліку дозволених для використання приладів, у зв`язку з чим його результати не можуть бути використані як належні та допустимі докази.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі та як вбачається із матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови були предметом перевірки судом першої інстанції.

Так відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (який набрав чинності 01.01.2016 року), засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest 6810» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу «DragerAlcotest6810» № ARBL- 0957 останнє його калібрування проводилось 12 травня 2020 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 01 серпня 2020 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку.

Крім того, як вбачається із роздруківки результату огляду приладу «Drager Alcotest 6810» у ньому міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він погодився із результатом проведеного огляду.

Таким чином відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest6810» недійними.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О.в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун