Справа № 359/7450/20
Провадження № 3/359/3164/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2020 року серії ДПР18 № 294925, 16.09.2020 року о 20 год. 28 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Котляревського, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "VW Polo" д.н.з. НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у Комунальному некомерційному підприємстві Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1. Згідно висновку № 349 від 16.09.2020 року результат огляду позитивний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину свою не визнає, наркотичних засобів не вживав.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, докази, які надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, спростовують наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №349 від 16.09.2020 року огляд було проведено ОСОБА_2 , яка є лікарем-терапевтом, а не лікарем-наркологом.

Як встановлено у п. 6, 7 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В той же час, Бориспільською ЦРЛ не надано документів, які підтверджують проходження даним лікарем підготовки та допуску до експертизи алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що висновок №349, складений 16.09.2020 року, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом, оскільки акт медичного огляду №349 складений із порушенням вимог Інструкції, оскільки затверджений лікарем, проходження яким спеціальної підготовки та допуску до експертизи алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не підтверджено.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно п. 9 Розділу III Інструкції № 1452/735 обладнання чи тест-системи, на яких проводилось дослідження повинні мати дозвіл МОЗ, сертифікат відповідності, при цьому Бориспільською ЦРЛ таких даних під час проведення огляду ОСОБА_1 останньому надано не було.

В акті медичного огляду №349 від 16.09.2020 року вказано, що ОСОБА_1 був одягнений в чистий одяг без видимих пошкоджень (п.9), свідомість ясна, орієнтується у часі та просторі (п.11), мовна здатність не порушена, порушень артикуляції не виявлено (п.12), пульс та артеріальний тиск в межах норми (п.13). Проте, при описі поведінки зазначено, що скарги відсутні, але поведінка напружена, метушлива, настрій нестійкий (п.10), зіниці розширені, мляво реагують на світло (п.13).

Однак, як вбачається з відео-фіксації проведення тесту, поведінка була абсолютно спокійна та адекватна, настрій спокійний, що суперечить даним, вказаним у акті про напружену та метушливу поведінку, нестійкий настрій.

Крім того, в акті медичного огляду, щодо відомостей про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин, вказано, що водій «тиждень тому курив траву».

Суддя також звертає увагу на те, що тест, на підставі якого лікар надав висновок про стан наркотичного сп`яніння представляє собою скринінгове дослідження. Він не визначений для кількісного визначення концентрації наркотичних речовин або рівня інтоксикації і не гарантує 100 % точності результату та можливості коректно визначити ступінь інтоксикації організму водія, оцінити величину прийнятої дози, час останнього вживання заборонених препаратів, а також уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що медичний огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції №1452/735, зокрема, тест проведено з порушеннями інструкції по його використанню, а акт підписаний лікарем, спеціальна підготовка якого не підтверджена, тому не може бути визнаним належним доказом у справі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на його користь.

Зважаючи на наведені докази, суд критично оцінює інші докази, наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк