Провадження №3/592/2212/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшане, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого лікарем наркологом КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.12.1998,

за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2020 Серія АПР18 068157 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 ставиться за провину те, що він 23.10.2020 о 14 год. 40 хв. зайшов за адресою: АДРЕСА_2 до магазину "Рона", перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, та відмовився правильно вдягти захисну маску, щоб закривала ніс та рот, в тому числі виготовлену самостійно, чим порушив підпункт 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23.10.2020 близько 14 год. 30 хв. він перебував в магазині "Рона" за адресою м.Суми, вул. Іллінська 12/2, будучи в масці, спілкувався з адміністратором вказаного магазину, консультувався з приводу можливої покупки. В цей час до нього підійшли двоє поліцейських, не представилися, не показали свої посвідчення, вивели його з магазину і не надавши доказів його вини склали протокол про адміністративне правопорушеня за статтею 44 - 3 КУпАП.

Зазначив, що протокол складено із значними недоліками, зазначена невірна адреса його проживання, не вказано які саме статті Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" він порушив, а посилання на постанову КМУ № 641 є неправомірним так, як зазначена постанова була прийнята з порушенням законодавства України та статтей 33, 60 Конституції України. Окрім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 28.08.2020, встановив, що карантинні заходи встановленні КМУ порушують права людини гарантовані Конституцією України, тому є не конституційними. При цьому, Конституційний Суд України наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні; встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України. Так як він не був хворим, проходить тестування на гостру респіраторну хворобу COVID-19 кожного місяця за місцем роботи, вважав, що на нього постанова Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 не розповсюджується.

До протоколу про адміністративне правопорушення як доказ долучено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Відтворивши відеозапис у судовому засіданні, з`ясовано, що на ньому зафіксовано, як співробітники патрульної поліції перебувають в магазині "Рона", що розташований за адресою м.Суми, вул. Іллінська 12/2, підійшли до ОСОБА_1 , який мав на обличчі маску, почали з ним спілкуватися. Під час розмови поліцейський запропонував ОСОБА_1 вийти на вулицю, на що останній погодився. Після чого співробітники патрульної поліції разом з ОСОБА_1 вийшли на вулицю, де продовжили з ним спілкування і той повідомив про відсутність документів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Стаття 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020.

Постановою КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 641) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі -Постанова КМУ № 641).

Підпунктом 2 пункту 10 вказаної постанови, який ставиться за провину ОСОБА_1 , передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

При викладені фактичних обставин у протоколі зазначено, що ОСОБА_2 перебував у громадському місці - у магазині "Рона", що розташований за адресою м.Суми, вул. Іллінська 12/2, а не на вулиці, як передбачено підпунктом 2 пункту 10 постанови КМУ № 641.

Окрім того, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи у магазині "Рона" відмовився правильно вдягти захисну маску, щоб закривала ніс та рот, однак йому не ставиться в провину порушення підпункту 1 пункту 10 постанови КМУ № 641, яким передбачено заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що встановлені судовим розглядом обставини не доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом - у порушенні підпункту 2 пункту 10 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» та вчинення правопорушення передбаченого статтею 44-3 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи в приміщенні магазину, а не на вулиці.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неправомірність обмежень, встановлених постановою КМУ № 641, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») (рішення від 09.07.1998 № 12-рп/98) зазначив, що термін «законодавство» досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (статті 9, 19, 118, пункт 12 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття «законодавство» включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

Отже, постанови Кабінету Міністрів України є частиною законодадвства України та за їх порушення, у визначених Законом випадках передбачена, зокрема адмінінстративна відповідальність.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України у рішенні від 28.08.2020 по справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень частин першої, третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»», абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на яке посилається ОСОБА_1 , не розглядав питання відповідності Конституції України постанови КМУ України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, доводи ОСОБА_4 про те, що на нього як громадянина, не розповсюджуються вимоги постанови КМУ України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема і обмеження встановлені зазначеним нормативно-правовим актом є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Оскільки встановлені факти свідчать про недоведеність належними і допустимими доказами в діях ОСОБА_1 за обставин викладених у протоколі складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми

.

Суддя М.М. Косолап