Справа № 127/6419/20
Провадження № 3/127/2095/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з Подільської митниці Держмитслужби відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.01.2018 органом 1229, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил № 0110/401000/20 від 30.01.2020, вбачається, що 08.05.2018 о 22:06 год. на митну територію України в пункті пропуску «Могилів-Подільський» м/п «Дністер» Вінницької митниці ДФС, громадянкою України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль «MAZDA 6», номерні знаки НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 . Під час митного контролю ОСОБА_1 до митного оформлення надала, як підставу для ввезення транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_4 та доручення на право користування транспортним засобом від 20.04.2018 під № G-2357, завірене нотаріусом Р. Литва ОСОБА_2 .

Вінницькою митницею ДФС 16.07.2018 направлено проект запиту за № 3597/02-80-20-05, до митних органів Р. Литва з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації доручення на право користування транспортним засобом від 20.04.2018 під № G-2357, в нотаріальному бюро ОСОБА_2 .

22.10.2019 ДФС України отримано відповідь митних органів Р. Литва № (20.3/05)ЗВ-6864 від 30.08.2019, «згідно змісту якої 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не підтверджено видачу доручення від 20.04.2018 під № G-2357 на право користування транспортним засобом марки «MAZDA 6», номерні знаки НОМЕР_2 кузов номер НОМЕР_3 громадянкою України ОСОБА_1 .

19.11.2019 ОСОБА_1 надіслано запрошення до митниці в термін 15.01.2020, з метою проведення опитування та складання протоколу про порушення митних правил. До 15.01.2020 громадянка до митниці не прибула, хоча запрошення отримала 27.11.2019, про що свідчить відмітка в повідомленні про отримання листа.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України товар: автомобіль марки «MAZDA 6», номерні знаки НОМЕР_2 кузов номер НОМЕР_3 , вартістю 79492,02 грн. з прихованням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме доручення на право користування транспортним засобом від 20.04.2018 під № G-2357.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась про місце та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином.

Захисник Ліханова О.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 у ході судового розгляду зазначила, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України не має та просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, так як в її діях відсутні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не була обізнана про підробку доручення, не перебувала під час складання даного доручення в квітні 2018 року в м. Каунас Республіки Литва та транспортний засіб з документами було передано їй на території Республіки Молдова ОСОБА_3 , який запевнив ОСОБА_1 у відповідності всіх документів вимогам чинного законодавства, як Республіки Литви, так і України.

Візуально ОСОБА_1 не мала можливості встановити ознаки підробки в доручені на право користування транспортним засобом. Крім того, захисник заначила, що докази які містяться в матеріалах справи є неналежними та недопустимими, оскільки копії не відповідають правилам засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003.

Представник митниці Вихристюк В.Д. протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підтримала та просила суд застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 КК України, так як на думку представника митниці твердження захисника не ґрунтуються на матеріалах справи.

Вислухавши думку представника митниці, захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 03.06.2005 № «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України у тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані, а тому за відсутності зазначених умов, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 постанови від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Для притягнення до відповідальності, згідно з ст. 483 МК України необхідне доведення факту підроблення документі, або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з доручення від 20.04.2018 власник транспортного засобу «MAZDA 6» номерні знаки НОМЕР_2 уповноважив три особи, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 управляти, користуватись з правом виїзду в будь яку державу, а також розпоряджатись належним йому на праві власності вказаним транспортним засобом.

У кінці квітня 2018 року ОСОБА_1 не перебувала в м. Кунас Республіки Литва та вказаний автомобіль і довіреність від власника не отримувала. Транспортний засіб «MAZDA 6» номерні знаки LT НОМЕР_5 21.04.2018 відповідно до документів був ввезений на митну територію України ОСОБА_3 та переданий 08.05.2018 на території Республіки Молдова ОСОБА_1 , після чого був нею ввезений на митну територію України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вищевказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 01.05.2018 ОСОБА_3 та у подальшому 08.05.2018 переданий ОСОБА_1 , яка 08.05.2018 ввезла вказаний автомобіль на митну територію України по тим документам, що були надані їй ОСОБА_3 .

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 діяла з прямим умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_1 до підробки документів чи її обізнаності про недійсність доручення при подачі для переміщення автомобіля через митну територію України.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 527 МК України, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: