Дата документу Справа № 334/4318/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4318/20 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження №33/807/744/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника адвоката Панцакова С.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката Панцакова С.Ю. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22 липня 2020 року інспектором 1 роти 1 батальйону УПП м. Запоріжжя ДПП у відношенні Ушакова Івана Володимировича було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421109 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого 22.07.2020 року о 22-14 годині в м. Запоріжжі по вул. Товариська,б.37, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21063, номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, (а саме: зіниці очей не реагують на світло,порушення мови, тремтіння пальців рук). Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керуванням транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції представник адвокат Панцакова С.Ю., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова прийнята з грубими порушеннями матеріального та процесуального права, внаслідок чого підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Так, ОСОБА_1 22.07.2020 року, перебував в автомобілі ВАЗ 21063, до нього підійшли працівники поліції і він на їх вимогу пред`явив документи. Після чого, інспектор поліції запропонував пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою "Драгер", на, що він погодився, однак пізніше повідомили, що його направляють для проходження медичного огляду "на Сєдова". Крім того, ОСОБА_1 знімав ситуацію на мобільний телефон, проте інспектори поліції силою відібрали його телефон та видалили з його пам`яті файли з відеозаписами. Приблизно о 23:12 під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 побачив запис щодо ознак наркотичного сп`яніння у нього, який його здивував. Після чого, ОСОБА_1 направився до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння, який не виявив жодного сп`яніння, що свідчить про відсутність жодних ознак сп`яніння. Звертає увагу, що в направленні вказано назву медичного закладу, який не уповноважений на проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Просить скасувати постанову суду від 24.09.2020 року, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового розгляду ОСОБА_1 , його представника адвоката Панцакова С.Ю., які підтримали апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421109 від 22.07.2020рпідтверджується відомостями акту огляду на стан наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , даними з диску відеозапису події, доданого до матеріалів протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серія ДПР18 № 421109 від 22.07.2020р.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 лише перебував у автомобілі, коли до нього підійшли працівники поліції, а отже не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , за яким їхав патрульний автомобіль, після зупинки вказаного транспортного засобу особу водія було встановлено за водійським посвідченням НОМЕР_2 , яким був ОСОБА_1 .

Також з відеозапису вбачається повідомлення працівника поліції під час тривалого спілкування з ОСОБА_1 про підозри щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, що спростовує такі доводи сторони захисту.

Одночасно суд апеляційної інстанції зауважує, що з оглянутого відеозапису можна зробити висновок, що певна поведінка і мова ОСОБА_1 надавали працівникам поліції об`єктивні підстави стверджувати про наявні ознаки наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 і засвідчує факт відмови останнього від проходження запропонованого медичного огляду.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменті встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медогляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 23.07.2020 року о 00.25 хв., з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, є недійсним відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП.

Також апеляційна інстанція звертає увагу, що з доданого висновку, за відсутності акту медичного обстеження, не надається можливим встановити самостійного проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що у даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

З цього приводу, суд зауважує на тривалості спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, в ході чого останній не лише шляхом чіткої відмови, з зазначенням свого розуміння щодо складання в такому випадку працівником поліції адміністративного протоколу, а і своєю поведінкою демонстрував небажання підкорятися законним вимогам працівника поліції щодо проходження медичного огляду. Будь-яких об`єктивних обставин, які б заважали ОСОБА_1 своєчасно, за вимогою працівника поліції пройти відповідний медичний огляд не вбачається.

Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відбулася у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які письмовими поясненнями підтвердили цю обставину.

Доводи захисника стосовно вказівки в направленні на огляд медичного закладу, який не віднесено до переліку закладів охорони здоров`я, в яких надається право проведення таких оглядів апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначена обставина жодним чином не впливає на зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Тим паче, зазначене у направлені найменування медичного закладу містить не суттєві неточності у його назві і не спростовує розуміння ОСОБА_1 медичного закладу, де мав би проводитися медичний огляд.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, достатньо вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги є непереконливими та не заслуговують на увагу, що обумовлює їх відхилення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Панцакова С.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник