Провадження № 3/331/1401/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ООО «Запорізькі автомобільні лінії», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії АА №090829 від 08.09.2020 року 08.09.2020 року о 12-32 години водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , який виконує регулярні пасажирські перевезення на міському автобусному маршруті № 4, перевозив пасажирів понад максимальну кількість зазначену в реєстраційних документах, визначеної пп. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 р. № 641 за адресою м. Запоріжжя вул. Українська, буд. 58.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, до судового засідання надав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження по справі, яке обґрунтоване тим, що співробітниками поліції не доведено факту, що саме ОСОБА_1 порушив норми Постанови Кабінету Міністрів від 22.07.2020 року № 641, також, що контроль за кількістю пасажирів в салоні покладені на перевізника, та не належать до компетенції водія та не входить до складу його повноважень, згідно р. VI п. 147 Постанови КМУ №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18.02.1997 року. Роботодавець, який згідно КЗпП України, ЗУ «Про охорону праці», нормативно-правових актів КМУ та інших органів, що здійснюють державний нагляд за охороною праці мав забезпечити дотримання вимог законодавства щодо його прав у сфері охорони праці. Саме на роботодавця покладаються ці обов`язки, але протокол складено на водія, на якого такі повноваження не покладено жодним нормативним документом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За змістомст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно частини першої Постанови Кабінету міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України постановляє: Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Положеннями пп.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 090829 від 08.09.2020 року в сукупності з наявними в матеріалах справи довідкою інформаційної бесіди та застереження про недопущення правил карантину, порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням, громадського порядку, рапортом працівника поліції, відеозаписом подій від 08.09.2020 року, на якому видно, що в салоні автомобіля Mercedes Benz який рухався по маршруту № 4 по вул.58 Українській, біля буд. в м. Запоріжжі знаходилось 22 пасажирів.

Таким чином, суд не погоджується із поясненнями ОСОБА_1 що перевізник несе відповідальність за контроль кількості людей в салоні. У клопотанні про закриття провадження ОСОБА_1 , помилково посилається на норми Постанови КМУ №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», оскільки вони не стосуються обмежень, накладених органом виконавчою влади в порядку використання своїх повноважень щодо застосування протиепідемічних заходів.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Однак, враховуючи особу ОСОБА_1 , який є єдиним годувальником своєї родини, також обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме той факт, що у салоні була невелика кількість осіб понад кількість місць для сидіння, а також те, що застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП може значним чином погіршити матеріальний стан його родини, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 44-3, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП в силу малозначності і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.44-3 КУпАП-закрити.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.М. Кольц