1Справа № 335/7790/20 3/335/1865/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127082, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2020 року о 04-35 годині, в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Перемоги, 76А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Lexus RХ 350, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання призначене на 28.09.2020 року о 08-30 год. ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 28.09.2020 року о 08-30 год., проте 21.09.2020 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подана заява про направлення справи за підсудністю за його місцем проживання до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Судове засідання відкладено на 13.11.2020 року о 15-15 год.

В судове засідання призначене на 13.11.2020 року о 15-15 год. ОСОБА_1 не з`явився, проте 12.11.2020 року через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він не повідомлений про день та час судового засідання і його адвокат не встигне ознайомитися з матеріалами справи.

Згідно із частиною другою статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 17241729, 173, 1732, частиною третьою статті 178, статтями 185, 1851, статтями 1857, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення скоєно 06.09.2020 року, у призначений до судового засідання день та час 13.11.2020 року ОСОБА_1 не з`являється, за день до судового засідання надає до суду заяву про відкладення судового розгляду до закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності за 23 днів (з урахуванням робочого часу суду).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про розгляд справи, не вжила заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Крім того, як свідчать матеріали справи 17.09.2020 року ОСОБА_1 ознайомився в приміщенні суду з матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством(стаття 1 КУпАП).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Судам слід дотримуватись вимог статей 277, 2772, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Відкладаючи розгляд адміністративної справи за клопотанням учасників процесу, суддя враховував визначені статтею 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене суд врахував, що одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи з дотриманням вимог закону.

Згідно зі статтею 7 Закону № 1402-VIII кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За приписами пунктів 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, надану раніше ОСОБА_1 можливість реалізувати його право на правову допомогу, поведінку ОСОБА_1 , який подав клопотання направлення за підсудністю, а також про відкладення розгляду справи за день до судового засідання, суд розцінює її як намагання затягнути процес з метою уникнути відповідальності.

ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість як особисто, так і через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Тобто ст. 276 КУпАП передбачає, що за загальним правилом справи вказаної категорії розглядаються судом за місцем вчинення правопорушення та одночасно передбачає альтернативну підсудність можливість їх розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» №11 від 11.06.2004 року, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ. Отже, саме той суд, до якого надійшов відповідний протокол, і повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення, крім випадків, коли з метою повного, всебічного та своєчасного розгляду справи її доцільно направити до іншого суду, про що просить порушник, потерпілий тощо.

Враховуючи, що питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ, а також те, що вирішення такого питання є правом, а не обов`язком суду, тому клопотання ОСОБА_1 про направлення справи до Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст.251 КУпАП.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 року серії ДПР18 № 127082, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом. Зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що згідно ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення.

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений у зв`язку з виявленням ознак: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, огляд не проведений за допомогою Alcotest Drager 6820 у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 надано вказане направлення до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, у зв`язку з тим, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння: алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Однак огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно до яких 06.09.2020 у їх присутності ОСОБА_1 , на місці зупинку транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager, а також відмовився пройти медичний огляд у медичному закладі, які хоча й не були допитані судом, але через відсутність підстав ставити під сумнів їх письмові пояснення, приймаються судом до уваги при винесенні постанови у даній справі;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області від 06.09.2020 року, згідно до якого 06.09.2020 року о 04-35 год. під час несення служби в м. Запоріжжі напроти буд. 76А по вул. Перемоги, за порушення ПДР України було зупинено транспортний засіб „Lexus RХ 350, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, а також у медичному закладі, на що останній відмовився;

- відеозаписом події, що сталася 06.09.2020 року, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відмова від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції, є належним доказом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що, хоча один із доказів і містить ознаки процесуального порушення, проте, сам судовий розгляд був справедливим і інші докази у своїй сукупності свідчать про винуватість особи, а сам факт вчинення діяння розумних сумнівів не викликає, суд не зобов`язаний визнавати цей доказ недопустимим.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порушень законодавства з боку інспекторів поліції, що потягли б за собою необхідність закриття провадження у справі, суддя не встановив.

Під час перевірки судом матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено.

Докази, що містяться в матеріалах справи є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для її виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 27, 34, 35, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць