Справа № 162/877/20
Провадження № 3/162/335/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Цибень О.В., розглянувши справи, що надійшли із Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме: справа №162/877/20, провадження №3/162/335/2020 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та справа № 162/929/20, провадження № 3/162/360/2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 121 КУпАП.

Постановою судді Любешівського районного суду від 10 листопада 2020 року вказані справи об`єднанні в одне провадження, яким присвоєно єдиний номер № 162/877/20.

Згідно протоколу серії ДПР18 №483084 від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 цього дня о 15 год 30 хв в с. Дольськ по вул Білоруська керував мопедом «YAMAHA» без номерного знака з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386475 від 12 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 цього дня о 18 год 07 хв в с. Дольськ по вул. Незалежності керував мопедом «YAMAHA» без номерного знака, який не зареєстрований в установленому законом порядку повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9в ПДР, за що передбачена відповідальність ч.7 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Про судове засідання, призначене на 12 год. 00 хв 11.11.2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 30.10.2020 року, яке міститься у матеріалах справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 та ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483084 від 11 вересня 2020 року, підписаним правопорушником, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом інспектора СРПП №3 Любешівського ВП сержанта поліції І. Швайко, відеозаписами із портативного відеореєстратора поліцейського та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.7 ст.121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим (ч.6 ст. 121 КУпАП), повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386475 від 12 вересня 2020 року, підписаним правопорушником, та наявною в матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №882160 від 11 вересня 2020 року за порушення, серед іншого, ч.6 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, у відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та ч.7 ст. 121 КУпАП - повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч.7 ст.121 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи до уваги вимоги розділу першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами, так як такого права він не набував.

Враховуючи характер вчинених ним дій та всі обставини справи, вважаю, що ОСОБА_1 потрібно обрати стягнення, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме: за ч.7 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.7 ст.121КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративні стягнення:

- за ч.7 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень