Номер провадження: 33/813/1346/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Каракаша І.П.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 грн.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295742 від 16.09.2020 року, водій ОСОБА_2 10.09.2020 року, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Жуковського, з боку вул.Пушкінська в м. Одесі, виконуючи лівий поворот на вул.Рішельєвська, не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_1 , яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу, внаслідок чого відбувся наїзд на неї. При ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження. Водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 26.10.2020 року ОСОБА_1 поштою направила до Приморського районного суду м.Одеси апеляційну скаргу, в якій просить у постанові Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП змінити вид адміністративного покарання з накладення штрафу на позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2 і потерпіла ОСОБА_1 не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с.50 - 52). Разом з тим, 20.11.2020 року до суду апеляційної інстанції з`явився представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Каракаш І.П., який дав суду апеляційної інстанції пояснення з приводу подання апеляційної скарги і його клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що про розгляд справи в суді апеляційної інстанції правопорушник і потерпіла були повідомлені належним чином і завчасно, апеляційний суд вважає неповажною причину їх неявки до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, за участю представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Каракаша І.П. та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Що стосується клопотання Каракаша І.П. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, то апеляційний суд зазначає, що 10-денний строк, передбачений ст. 289 КУпАП, заявник апеляційної скарги не пропустив, що підтверджується датою на штампі поштової кореспонденції (а.с.37), та з чим повістю погоджується представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Каракаш І.П.

У зв`язку з викладеними обставинами, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки останній не пропущений.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції відбувся з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності, докази були досліджені об`єктивно та безсторонньо, жодних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або потерпілої особи, допущено не було, внаслідок чого суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції врахував, що правопорушник ОСОБА_2 свою вину визнав та розкаявся і скоєному, просив не накладати на нього суворе покарання, а тому суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що в даному випадку достатнім покаранням ОСОБА_2 буде накладення на нього штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, як про те просить заявник апеляційної скарги.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що за правопорушення, яке інкримінується в вину ОСОБА_2 , призначено покарання, яке є значно м`яким, оскільки суд не врахував обтяжуючих обставин у справі, є безпідставними, оскільки він не позбавлений покарання, а притягнутий до покарання у вигляді штрафу, що в даному випадку є розумним, справедливим і цим буде досягнуте одне із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення - запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, як то передбачено ст. 245 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до ч.9 ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, про що ставить питання заявник апеляційної скарги, воно не може бути посилено.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на те, що потерпіла ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, їй було завдано тілесних ушкоджень, однак правопорушник ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився станом її здоров`я і не відшкодував її витрати на лікування, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки всі витрати, які потерпіла ОСОБА_1 понесла у зв`язку із даною ДТП, як матеріального так і морального характеру, ОСОБА_1 вправі відшкодувати в порядку цивільного судочинства.

Стосовно здійснення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то він також притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2020 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 02 листопада 2020 року про виправлення описки. Разом з тим постановою Одеського апеляційного суду від 09.11.2020 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на вказану постанову суду (а.с.53-54). Копію вказаної постанови адвокат Каракаш І.П. отримав 20.11.20209 року (а.с, 55).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують оскаржуваної постанови суду, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда