Справа № 727/8986/20
Провадження № 3/727/4593/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., за участю захисника Усманова М.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.10.2020 року серії АПР18 497191, 22.10.2020 року о 16 год. 50 хв. в м. Чернівці по вул. Головна, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 312D» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював нерегульовані перевезення за маршрутом Львів-Глибока. Водій та пасажири знаходились без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, чим порушив вимогу п. 20.1 постанови КМУ №641 від 27.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні порушень правил карантину не визнав. Пояснив суду, що 22 жовтня 2020 року не здійснював регулярних чи нерегулярних перевезень пасажирів, а їздив до міста Львова по власним справам та безкоштовно підвозив членів своєї родини з міста Львова до міста Глибока Чернівецької області, в яких рівень епідемічної небезпеки визначений як «жовтий». Місто Чернівці проїздив транзитом. На відео зафіксовано, що він перебував у захисній медичній масці. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Усманов М.А. просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення з підстав, викладених у поданому до суду клопотанні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника, переглянувши відео запис з нагрудної камери патрульного поліцейського та дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, рішеннями органів місцевого самоврядування.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 497191 від 22.10.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 20.1 постанови КМУ №641.

Відповідно до п. 20.1 постанови КМУ №641 від 27.07.2020 року самоізоляції підлягають: особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зміст пункту 20.1 постанови КМУ №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не відповідає змісту фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 497191 від 22.10.2020 року складеного відносно ОСОБА_1 та відповідно обставинам зазначеної адміністративної справи.

Крім цього, з наявного в матеріалах даної адміністративної справи відео запису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки автомобіля «Mercedes Benz 312D» д.н.з. НОМЕР_1 спілкується з патрульним поліцейським в захисній медичній масці (файл (DSJX300040_/10/22-16:40) (а.с.5). Відео доказів на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення суду не надано і матеріали справи таких не містять.

Разом з цим судом встановлено, що водій ОСОБА_1 заперечив здійснення 22.10.2020 року нерегулярних пасажирських перевезень та вказав, що їздив до м.Львова по власним приватним справам.

Будь-яких доказів на спростування зазначеної обставини матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Зокрема, поліцейськими не було встановлено та опитано осіб-пасажирів вказаного транспортного засобу.

Крім того, визначення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів наведено у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою КМУ №176 від 18.02.1997 року.

Так, перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними.

Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту.

Регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників.

Нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу. До нерегулярних перевезень належать: туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил. Замовлення юридичною або фізичною особою автобуса для нерегулярних перевезень здійснюється шляхом укладення з автомобільним перевізником письмового договору про замовлення транспортного засобу.

Проте будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювалось регулярне чи нерегулярне перевезення пасажирів суду надано не було, зокрема у матеріалах справи відсутній письмовий договір з автомобільним перевізником про замовлення транспортного засобу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доречно вказати, що постановою суду від 02 листопада 2020 року дану адміністративну справу було повернуто до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для належного оформлення, однак жодним чином вимоги постанови виконані не були.

Відповідно до принципу точності теорії кваліфікації адміністративних правопорушень зазначається, що діяння кваліфікується за статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення або іншими нормативно-правовими актами, які встановлюють адміністративну відповідальність. При кваліфікації правопорушення уповноважена особа повинна найбільш точно описати його ознаки. Здійснення кваліфікації правопорушення передбачає вказівку на статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення, а якщо стаття містить у собі частину чи пункт то й на відповідну частину або пункт.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до рішень «Малофєєва проти Pocії » від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії » від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, суд об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.