Справа № 149/2023/20
Провадження №3/149/614/20
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністратвине правопорушення, 24.08.2020 о 16:01 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував атомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим прушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи судом в судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та послідовно заперечував наявність підстав для притягнення його до відповідальності за інкримінованим йому правопорушенням, в тому числі і з мотивів, зазначених у його письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Голівський В. В. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Справа надійшли в провадження Хмільницького міськрайонного суду 14.09.2020 року. 16.09.2020 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису (а.с.14). Судове засідання, призначене на 28.09.2020 року, ОСОБА_1 просив відкласти, надавши йому можливість скористатися правом на правову допомогу, а також заявив клопотання про допит свідків, а також інші клопотання, що стосуються процедури розгляду справи, які судом розглянуті в ході судового засідання та відхилено з підстав, зазначених нижче. В наступному судовому засіданні, яке було призначено на 07.10.2020 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Голівського В. В. та судове засідання відкладено та надано йому право на ознайомлення з матеріалами справи. В судовому засіданні 15.10.2020 було задоволено клопотання ОСОБА_1 та викликано свідків, а також розглянуто клопотання про повернення матеріалів для доопрацювання та належного оформлення. В судове засідання 23.10.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, за клопотанням його адвоката розгляд справи було відкладено та повторно викликано свідків. В судове засідання 10.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, надавши через свого адвоката довідку про перебування на амбулаторному лікуванні у КНП "Хмільницька ЦРЛ" з діагнозом - гострий бронхіт, просив розгляд справи відкласти. 18.11.2020 року ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, надавши через свого адвоката довідку про перебування на амбулаторному лікуванні у КНП "ХЦПМСД" з діагнозом - остеохондроз поперекового відділу хребта, просив розгляд справи відкласти.

Суддя, дослідивши матеріали заявленого клопотання, вважає, що воно не підлягає задволенню, враховуючи наступне. Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 130 КУпАП присутність особи не обов`язкова.

Суд враховує те, ОСОБА_1 обізнаний про наявність на розгляді Хмільницького міськрайонного суду адміністративного матеріалу по протоколу, складеного відносно нього за ст. 130 ч. 1 КУпАП, сам неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи судом, через хворобу, яка не дає йому змоги з`явитися до суду, але доказів того, що за станом здоров`я, він не може з`явитися до суду у призначений день та час суду не надав.

Крім того, в попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 висловлював свою позицію з приводу обставин справи, надавав пояснення, в тому числі і письмові, які долучені до матеріалів справи, був присутній під час дослідження письмих доказів і відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення. Ураховуючи те, що в судових засіданнях 23.10.2020 року, 10.11.2020 року та 17.11.2020 року був присутній його захисник - адвокат Голівський В. В., а також зважаючи на приписи статті 38 КУпАП, суддя вважає, що така поведінка ОСОБА_1 є обраним ним способом захисту та можливого ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності. Клопотання, підписані гр. ОСОБА_2 , подані через канцелярію Хмільницького міськрайонного суду, судом не розглядались, оскільки подані особою, повноваження якої не підтверджені документами, передбаченими ст. 271 КУпАП, питання про участь зазначеної особи у справі як захисника ОСОБА_3 не ставилось.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя враховує таке.

Як встановлено в ході судового розгляду, 24.08.2020 о 16:01 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував атомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою прилада Драгер, результат огляду 2,65 проміле.

Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2020 року серії ДПР18 №462147 (а.с. 3) та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що при оформленні протоколу зроблено відповідну відмітку. Копія зазначеногопротоколу долучена до матеріалів справи (а.с. 4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 24.08.2020 року (а.с. 6) у результаті огляду ОСОБА_1 24.08.2020 року о 16:35 год., проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, хитка хода. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер, результат огляду 2,65 проміле. Водія направлено до закладу охорони здоров`я КНП "Хмільницька ЦРЛ", результат огляду - від огляду відмовився.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5) з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" результат огляду - проба позитивна 2,65 проміле. До протоколу про адміністративне правопорушення додано роздруковані показники приладу "Драгер" (а.с. 2), на яких зафіксовано, що огляд ОСОБА_1 проводився 24.08.2020 року о 16:33 год., результат тесту - 2,65 проміле. Від підпису результатів тесту ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з постановою від 24.08.2020 року серії БАБ № 324469 (а.с. 9) 24.08.2020 о 16:01 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував атомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , без полісу ОЦЦПВ власників транспортних засобів, у зв`язку із чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, згідно з постановою від 24.08.2020 року серії БАБ № 326021 (а.с. 10) 24.08.2020 о 16:01 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 , керуючи атомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , не увімкнув покажчик повороту у відповідному напрямку, у зв`язку із чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від підпису зазначених постанов ОСОБА_1 відмовився, доказів їх оскарження в установленому законом порядку суду не надано.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами статті 265 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 265 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6 Розділу ІІ Інструкції). Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 Розділу ІІІ Інструкції).

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, зробленим з нагрудних камер працівників поліції, підтверджуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема зафіксовано, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, проходження огляду за допомогою прилада "Драгер"на місці зупинки, результати огляду.

Викликаний за клопотанням ОСОБА_1 і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України під присягою повідомив суду, що він дійсно був свідком того, що 24.08.2020 близько 16 год. ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Зазначені пояснення узгоджуються із його письмовими поясненнями, що знаходяться в матеріалах справи (а.с. 8).

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31). ЄСПЛ також неодноразово наголошував на тому, що сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд при розгляді справи із додержанням засад об`єктивності та неупередженості може вживати заходів для витребовування доказів, якщо існують перешкоди для їх надання особою. Однак саме особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд в межах розумних строків зобов`язаний здійснити справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення справи.

В своїй прецедентній практиці даючи тлумачення Конвенції Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що з метою забезпечення змагальності процесу всі докази мають, як правило, подаватися у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого. Європейський Суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, узятий у поєднанні з пунктом 3 статті 6 Конвенції, вимагає від Договірних Сторін ужити конкретних заходів для того, щоб підсудний мав можливість допитати свідків, які свідчать проти нього, чи домогтися їх допиту. Однак, якщо немає підстав звинувачувати органи влади в недостатньо старанних зусиллях із забезпечення підсудному можливості допитати відповідних свідків, відсутність цієї можливості як така не означає необхідності припинення кримінального переслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення, виклику та забезпечення явки до суду свідка ОСОБА_5 , якого просив допитати в судовому засіданні ОСОБА_1 . Водночас його неявка не може бути підставою для нерозгляду справи за наявними у справі доказами. В цілому при розгляді цієї справи суддею було вжито усіх можливих заходів для з`ясування її обставин, витребовування доказів, забезпечення особі реалізації права на правову допомогу тощо.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена в ході судового розгляду дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису (відеозапис з нагрудних камер працівників поліції), письмовими доказами, пов`язаними з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння (в тому числі показниками приладу газоаналізатора Драгер, що використовувався для проведення огляду), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 24.08.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. Посилання ОСОБА_1 на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 44-50) суддя відхиляє, оскільки вказані обставини висновків суду по суті справи не спростовують.

Так само суд відхиляє посилання захисника (а.с. 76-80) на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Відповідно до чинного законодавства, зокрема ст. 265 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Водночас за змістом ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, і примусове доставлення особи для проведення огляду на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я закон не передбачає.

З урахуванням завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення та презумпції невинуватості, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Однак, заперечення нею обставин і фактів, які є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку належить підтверджувати належними і допустимими доказами. Суд вважає, що передбачена законодавством процедура проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я у разі незгоди особи з результатми огляду на місці зупинки транспортного засобу є додатковою гарантією захисту прав особи від безпідставного переслідування, і особа має користуватися цією гарантією добросовісно, розсудливо і своєчасно. Тому заперечення ОСОБА_1 надання йому можливості пройти огляд у закладі охорони здоров`я за даних обставин, з урахуванням усіх досліджених доказів та з огляду на недоведеність ним заяви про те, що при складанні протоколу він не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 44), суд розцінює як спосіб захисту.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до статті 283 КУпАП суд присуджує також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 27, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.