Справа № 163/2198/19 Провадження № 33/802/795/20 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н. В.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби В.Литвиненка на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою провадження у справі за протоколом про порушення митних правил № 2580/20500/19 від 20.09.2019 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, закрите на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.467 МК України.

Згідно з протоколом про порушення митних правил 20 вересня 2019 року о 15 год 42 хв ОСОБА_1 , слідуючи через митний пост «Дольськ» Волинської митниці ДФС з Республіки Білорусь в Україну, в якості водія автомобіля, марки «Фольксваген» білоруський номерний знак НОМЕР_1 , смугою руху «зелений коридор», намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю перемістити через митний кордон України товар, а саме: змінні касети марки «Gillet Venus smooth» із трьома лезами по 4 штуки в кожній упаковці до жіночих бритв марки «Gillet Venus», в загальній кількості 260 упаковок, загальною вартістю 52 000 гривень, які знаходилися у паливному баку автомобіля, доступ до якого потребує демонтажу паливного насоса і монтажу відповідних складових з використанням інструментів, зокрема викрутки, і виявлення якого стало можливим після повного огляду транспортного засобу (в зоні митного контролю м/п «Дольськ») за допомогою технічних засобів митного контролю: галогенового ліхтаря, викрутки, оглядового дзеркала та фотоапарату марки «NIKON».

У поданій апеляції Волинська митниця Держмитслужби просить скасувати рішення суду, постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.483 МК України із накладенням на нього адміністративного стягнення у межах санкції даної статті, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу про порушення митних правил, даних вимог закону не виконав.

Зокрема, на думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд безпідставно не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.467 МК України.

У науковій літературі під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки пов`язуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).

Як вбачається зі змісту п.7 ст.247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу, як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у наведеному випадку при визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу.

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП). Тобто у разі, якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, початок перебігу встановленого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст.280 КУпАП, апеляційний суд вважає, що у місцевого суду не було достатніх правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_1 .

Хоча в КУпАП відсутня норма, яка передбачала б підстави для скасування рішення суду із призначенням нового судового розгляду, однак з метою розгляду даної справи відповідно до засад Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КУпАП, постанову слід скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду слід перевірити доводи апеляційної скарги та в повній мірі виконати вимоги ст.280 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга митного органу підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із призначенням нового судового розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби В.Литвиненка задовольнити частково.

Постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов