Номер справи 220/1572/20
Номер провадження 3/220/973/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

18.09.2020 року поліцейським СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області капралом поліції Бринза А.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 022160 відносно ОСОБА_1 .

Згідно даного протоколу, 18.09.2020 року о 16-00 год. громадянка ОСОБА_1 за місцем мешкання: АДРЕСА_2 вчинила дебош у відношенні свого сина свого сина ОСОБА_2 , висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, виганяла з будинку, своїми діями скоїла психологічне насильство, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

В судове засідання порушниця не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву від 20.11.2020 р., у якій просить розглянути справі без її участі, перебуває у м. Донецьк та не має змоги виїхати за місцем постійного проживання; вважає що знаходилась у стані афекту, не могла вчасно побачити свою доньку, яка перебуває на лікуванні у м. Донецьк, просить суд прийняти до уваги її сімейні обставини, що призвели до її емоційного стану, у зв`язку із чим вона несвідомо вчинила дане правопорушення.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву (а.с. 15), у якій просить справу розглядати без його участі, претензій до матері не має, в неї в той день був нервовий зрив.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наданої неї заяви та потерпілого, також згідно поданої ним заяви, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд вважає, що дії ОСОБА_1 не відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимогст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповіднодо ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В порушення норми даної статті до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, дійсно у відношенні ОСОБА_1 посадовою особою капралом поліції Бринза А.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 022160 від 18.09.2020 р., до протоколу додані заява потерпілого ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_3 . У протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 про її ознайомлення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, про права, передбачені ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, що не відповідає положенням ст. 256 КпАП України, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015№1376 (а.с. 3). Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 викладені на окремому аркуші та додані до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5) містять дані про те, що 18.09.2020 р. близько 16-00 год. в нього стався конфлікт із матір`ю ОСОБА_1 , вона висловлювалась грубою нецензурною лайкою, виганяла з будинку. Згідно письмових пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 , 18.09.2020 р. о 16-00 год. на грунті побутових проблем між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювалась грубою нецензурною лайкою та виганяла з будинку ОСОБА_2 (а.с. 6).

Суд звертає увагу, що ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані у поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , доданих до нього, відсутні будь які посилання та докази щодо того, чи могла бути або чи була заподіяна шкода фізичному та (або) психічному здоров`ю потерпілого, оскільки саме, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 173 КПАП України.

Крім того, оцінюючі вказані письмові пояснення (а.с. 5,6), як докази, суд зазначає, що вони надані іншій особі, ніж та, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_4 . Законні підстави надання таких пояснень іншій особі, ніж та, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, відсутні. Вказане викликає сумнів у суду щодо допустимості вказаних доказів, оскільки вони отримані з порушенням порядку, передбаченому нормами КпАП України.

Натомість, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.11.2020 р., потерпілого ОСОБА_2 від 18.11.2020 р., наданих суду, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, 18.09.2020 р., у ОСОБА_1 був нервовий зрив на грунті збігу складних життєвих обставин, відомості про заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого або можливості такого заподіяння також не зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Такі дії ОСОБА_1 , вчинені за вказаних ними обставин у заявах, не можна вважати психологічним насиллям у родині, з огляду на наступне.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, дії ОСОБА_1 навіть формально не підпадають під ознаки домашнього насильства, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відсутні дані, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на обмеження волевиявлення ОСОБА_2 , що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а також беручи до уваги відсутність інкримінування порушниці заподіяння чи можливості заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та недоведеність зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

З урахуванням наведеного, докази на скоєння правопорушення, досліджені у судовому засіданні не є достатніми та такими би, які би надавали можливість суду встановити факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КпАП України, положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015№1376, пояснення свідків, додані до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5,6), дані іншій особі, ніж та, якою складено протокол про адміністративне правопорушення без достатнього обґрунтування вказаного, що викликає також сумнів суду щодо допустимості вище перелічених доказів. Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні суду не надано та не зазначено.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач