ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26 жовтня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю осіб досліджуваної справи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх захисників-адвокатів Василина А.Р. та Дем`яненко В.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її апеляційною скаргою на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 258695 водій ОСОБА_1 29 серпня 2019 року о 18 год. 15 хв. в м. Києві на перехресті вул. Бойчука - вул. Підвисоцького керуючи автомобілем марки «Інфініті», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушила п. 12.4, п. 12.9 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху перевищила встановлену швидкість в населеному пункті рухаючись зі швидкістю 94,4 км/год, при виникненні небезпеки для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Сеат», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Від зіткнення автомобіль «Інфініті», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відкинуло, що призвело до наїзду на перешкоду (бордюрний камінь, електроопора та дерево).

В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 258691, відповідно до якого 29 серпня 2019 року о 18 год. 10 хв. на

________________________________

Унікальний номер справи: 757/57307/19п

Апеляційне провадження № 33/824/1380/2020

Суддя у першій інстанції - Бортницька В.В.

перехресті вул. Бойчука - вул. Підвисоцького в м. Києві водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, не був уважним при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав дорогу автомобілю «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від якого автомобіль «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1 , відкинуло, що призвело до наїзду па перешкоду (бордюрний камінь, електроопора та дерево), в результатів чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

За вказаним протоколом постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 , вважаючи його необґрунтованим, винесеним без з`ясування всіх обставин справи та в порушення норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові від 17.02.2019 року не дав правової оцінки тій обставині, що у даній дорожній обстановці згідно п.16.6 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 мала пріоритетне право руху. Натомість водій ОСОБА_2 повинен був вжити всі необхідні заходи для виконання п.16.6 Правил дорожнього руху України, надати дорогу автомобілю «Інфініті», а вже потім виконати свій маневр. При цьому, Правилами дорожнього руху України не встановлено вичерпного списку заходів для виконання цієї норми закону. Це вирішує водій у конкретній дорожній ситуації. ОСОБА_2 не виконав вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху України, оскільки не впевнився у безпечності свого маневру, не надав дорогу автомобілю «Інфініті», вчинив неочікуваний маневр та змусив водія застосувати гальмування. Саме в результаті дій ОСОБА_2 і сталося зіткнення.

З огляду на це апелянт вважає, що через невірне застосування норм матеріального права, судом першої інстанції помилково визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На цих підставах апелянт просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у справі №757/57307/19, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справу закрито у відповідності до ст.38, п.7 ст.247 КУпАП та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі №757/57307/19 стосовно ОСОБА_1 у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення осіб досліджуваної справи, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні постанови суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив заходів для належноїперевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично визнав ОСОБА_1 винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки її пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

З досліджених в апеляційному засіданні доказів, а також пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, встановлено наступне.

Судом проаналізовано висновки експертного дослідження № 19/12/1/17-ЕД/19 від 02.01.2020 року, у якому об`єктивно встановлено швидкість руху автомобіля «Інфініті» перед зіткненням, зроблено висновок про те, що дії водія ОСОБА_4 не перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП, а саме дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Згідно цього ж висновку встановлено, що у даній дорожній ситуації, з урахуванням уклону дороги, дій іншого водія ОСОБА_3 , який неочікувано для водія ОСОБА_1 , перекрив дві вільні смуги руху, ОСОБА_1 навіть при допустимій швидкості 50 км/на годину не мала технічної можливості уникнути зіткнення. У момент, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_2 створив небезпеку для водія ОСОБА_1 , остання вже не мала навіть мінімальної відстані, яка б дозволила їй уникнути зіткнення навіть при швидкості 50 км/на годину. Крім того у висновку експертного дослідження № 19/12/1/17-ЕД/19 від 02.01.2020 року експерт зазначив про те, що перевищення ОСОБА_1 швидкості руху не перебуває у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Проте, у постанові від 17.02.2019 року судом першої інстанції не зазначено, чому висновок №19/12/1/17-ЕД/19 від 02.01.2020 року не враховано при прийнятті рішення.

Що ж стосується доводів про те, що швидкість автомобіля «Інфініті»дорівнювала 94,4 км/на годину, то ці данні у справі з`явилися з висновку експертного дослідження № 64 від 23.09.2019 року проведеним судовим експертом ОСОБА_5, виконаному на замовлення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 . Проте судовий експерт ОСОБА_5 відповідно розрахунки провів без урахування погрішності, та того, що проїзна частина дороги у місці ДТП має значний уклін, внаслідок чого отримав хибний висновок про те, що швидкість автомобіля «Інфініті»дорівнювала 94,4 км/на годину.

Судом також проаналізовано висновки експертного дослідження 64 від 23.09.2019 року проведений судовим експертом ОСОБА_5 З наведених висновків вбачається, що при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору є такі обставини: невідповідність дій водія «Інфініті» ОСОБА_6 вимогам п.2.3 (підпункт «д») п.12.3, п.12.4, п. 12.9 (б) ПДР України; невідповідність дій водія «Сеат Леон» ОСОБА_2 вимогам п. 16.6 ПДР України.

Отже, за висновками експерта ОСОБА_5 невідповідні дії обох водіїв призвели до причини настання ДТП. Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з урахуванням наступного.

За загальним правилом, саме водій який вчиняє маневр несе відповідальність за його наслідки. У даному випадку саме водій ОСОБА_2 вчиняв маневр повороту ліворуч, і як видно з матеріалів справи з порушенням ПДР, в той час коли водій ОСОБА_1 рухався прямо, а тому судовий експерт ОСОБА_8 дійшов правильного висновку, що саме дії водія ОСОБА_2 перебували у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками настання ДТП.

Дії ж чи бездіяльність інших учасників ДТП, зокрема водія ОСОБА_1 , якщо вони і містили порушення ПДР, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, але вони не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками настання ДТП, ці дії можуть бути кваліфіковані за іншими правовими нормами, враховуватися при розгляді майнових спорів у цивільно-правовому порядку, але не можуть бути кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, водій ОСОБА_1 при перетині перехрестя рухалася автомобілем на зелений сигнал світлофора, а водій ОСОБА_7 , який керував автомобілем «Сеат», у зустрічному напрямку, порушуючи правила дорожнього руху, при повороті ліворуч на зелене сигнал світлофора, не пропустив автомобіль та скоїв зіткнення з автомобілем «Інфініті».

Отже, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, якою встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з подальшим закриттям провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із подальшим закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційної інстанції -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.О. Журавель