Справа № 461/4525/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1320/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І.В., за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гандзюлевича Я.А., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гандзюлевича Я.А. на постанову Галицького районного суду м. Львова області від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 28 травня 2020 року о 12 годині 18 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 558 км. керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушена мова та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Гандзюлевич Я.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова області від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 , скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що про те, що справа розглянута стало відомо з мережі Інтернет після того, як був підписаний договір про надання правової допомоги від 07.09.2020 року, між захисником Гандзюлевичем Я.А. та ОСОБА_1 . Станом на 07.09.2020 року ОСОБА_1 не отримав судового рішення по справі. В зв`язку з цим просить суд поновити термін на подачу апеляційної скарги. По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова суду є незаконна та необґрунтована. До протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, що свідчать про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно немає об`єктивної сторони ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що, суд першої інстанції припустився грубих порушень при застосуванні ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що оскільки на офіційному сайті Верховної Ради України на день винесення судового рішення в офіційному тексті ст. 130 КУпАП відсутнє згадування про водіїв, як суб`єктів правовідносин, передбаченими диспозицією вказаної статті, то відповідно до п. 6 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо скасований акт який встановлює адміністративну відповідальність.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Гандзюлевича Я.А., дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а тим самим забезпечити право особи на доступ до правосуддя та швидкий і безсторонній розгляд справи. а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 522841 від 28 травня 2020 року; відеоматеріалі з нагрудних камер; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вищевикладені докази сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння, відтак відбулася декриміналізація цих дій.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, яка була чинна на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час судового розгляду даної справи стаття 130 КУпАП знову діяла в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як про те наголошує адвокат Гандзюлевич Я.А. - відсутні.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи - апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

поновити адвокату Гандзюлевичу Я.А. строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова області від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційну скаргу адвоката Гандзюлевича Я.А. залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова області від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.