Справа № 635/5824/20
Провадження №3/635/2394/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року селище Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області О.М. Пілюгіна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2020 року о 16:50 на 20 км автодороги «Харків Сімферополь Алушта - Ялта» керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку від продуття алкотестера Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу та від медичного освідування в закладі охорони здоров`я.

За даними довідки старшого ДОП СП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Точки В.М., постановою суду від 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень (справа № 642/569/20).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення повістки за адресою його місця проживання, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444377 від 09 вересня 2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , наявними в матеріалах справи, про те, що у їх присутності водій автомобіля ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від продуття алкотестера Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу та від медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.

Крім того, в своїх письмових поясненнях, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444377 від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 вказав, що пив пиво.

Також в судовому засіданні досліджено відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444377 від 09 вересня 2020 року, за даними якого встановлено, що ОСОБА_1 09 вересня 2020 року, в присутності двох свідків, на пропозицію інспектора поліції, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного та в медичному закладі та вказав, що пив пиво..

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного огляду. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Законом України №720-ІХ від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП. Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Закону № 2617-VIII (до 01.07.2020 року), КУпАП передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: з 01 липня 2020 року і до 03 липня 2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1; а з 04 липня 2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП після 03 липня 2020 року, а саме 09 вересня 2020 року повторно протягом року керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення ст. 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення ст. 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП і підлягає відповідальності.

На день і час розгляду справи у відношенні ОСОБА_1 набрав чинності і діє закон, який посилює відповідальність останнього та встановлює кримінальну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому суд вирішуючи питання про обрання виду стягнення, застосовує закон, що діяв 09 вересня 2020 року тобто під час і за місцем вчинення правопорушення і накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, оскільки закони, які посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі прийняття судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з осіб визнаних винними у вчиненні адміністративного правопорушення, на користь держави стягується сума судового збору в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01 січня 2020 року становить суму в розмірі 420,40 гривень.

Сума судового збору на підставі ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 130, п.4 ч.1 ст. 213, ст.ст. 221, 256, 283-285 КУпАП, п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Харківський районний суд Харківської області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М. Пілюгіна