Справа № 504/3726/20
Номер провадження 3/504/1996/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Аблова Ю.Ю. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-електрика відділення бойового управління 3 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2020 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності солдата ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу головуючим по справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Аблову Ю.Ю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 02 листопада 2020 року на ранковому шикуванні о 08.45 при перевірці наявності особового складу, командиром дивізіону 1 зенітного ракетного дивізіону, майором ОСОБА_2 було виявлено відсутність військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 (пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 Одеська обл., Лиманський р-н., смт. Чорноморське). Вжиті заходи, які були прийняті командуванням частини по розшуку даного військовослужбовця позитивних результатів не дали. На телефонні дзвінки старший солдат ОСОБА_3 не відповідав. 09.11.2020 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до місця служби. Свою відсутність пояснює відсутністю транспортного сполучення в даний період.

З огляду на вказане, полковником ОСОБА_5 , командиром військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 46 від 09.11.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце проведення розгляду справи був сповіщений своєчасно, належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вину визнає в повному обсязі.

У зв`язку із чим, керуючись ст.268 КУпАП, суддя вважає можливим справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме: поясненнями офіцерів в/ч НОМЕР_1 , поясненнями самого правопорушника, змістом протоколу про адміністративне правопорушення, та іншими зібраними по справі матеріалами.

Орган дізнання вірно кваліфікував інкриміноване ОСОБА_1 діяння за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, при цьому суддя виходить з наступного:

Частина 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до 10 діб.

А частина 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за ті ж самі дії, зокрема, однак містить кваліфікуючу ознаку складу адміністративного правопорушення, а саме вчинення цих дій в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року N 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Суддя вважає, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП, - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до трьох діб.

При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, належність та допустимість тих чи інших доказів, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - у вигляді штрафу.

В силу ст. 283 КУпАП з винної особи підлягає стягненню судовий збір у ставці, визначеній ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Разом з тим, відповідно до п.12 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст..5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, 172-11 ч.4, 221, 248, 249, 251, 252, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-електрика відділення бойового управління 3 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю. Ю. Аблова