Справа № 591/6976/20 Провадження № 3/591/2426/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., розглянувши матеріали , які надійшли з Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. М. Суми, не працює, пенсіонерка, проживає: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу від 04.11.2020 року серія ВАБ № 039502 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч1 КпАП України, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей та не піклується про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що син є гіперактивною дитиною, має діагноз F 70 з порушенням поведінки, у зв`язку з чим вони отримують консультації у лікаря психіатра, вона постійно займається його розвитком, водить до школи та забирає з уроків, водить до спортивних гуртків до ФЦ «Барса», де тренери характеризують його з позитивної сторони. У школі у нього незадовільна поведінка оскільки в силу свого захворювання він потрапляє під вплив інших дітей, відмовляється вчитись та слухатись вчителів, однак вдома вона постійно займається його розвитком, приділяє значну увагу його навчанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає виключно за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну "законодавство" визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2)Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3)Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4)Батьки зобов`язані поважати дитину; 5)Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; 6)Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7)Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано виконання вимог ст. 256 КУпАП та не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме: не було конкретизовано, у який спосіб особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини, не наведено конкретних обставин які б вказували на невиконання особою своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини, не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, ухилялася особа.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не можуть бути достатніми підставами для висновку про те, що особа ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини. В протоколі не визначені фактичні підстави, які дозволяють встановити, які дії складають склад адміністративного правопорушення, а суд з власної ініціативи формулювати склад правопорушення не повинен, що відповідає практиці рішень Європейського суду.

Слід також зазначити, що суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладено приходжу до висновку про відсутність достатніх допустимих доказів для встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, адміністративне провадження слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 251, 252, 256, 279, 280, 283, ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, з дня її винесення.

Суддя Є.В. Янголь