Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6799/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Дзюби М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючої, що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №023752 від 07.10.2020 року, ОСОБА_1 16.09.2020 року приблизно о 17 годині, ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , здійснив бійку, вдарив по сідниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 надала суду пояснення, згідно яких провину не визнала, пояснила, що дійсно між її неповнолітнім сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сталась штовханина, конфлікт відбувся на фоні дитячих непорозумінь, син заступився за свого друга ОСОБА_6 , якого постійно ображає ОСОБА_7 . Провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не визнає, оскільки автором протоколу не зазначено яким саме чином вона не виконувала свої батьківські обов`язки, не зазначено в чому саме проявилось таке їх неналежне виконання і чим конкретно підтверджено. Так матеріали адміністративного правопорушення не містять доказів на доведення вини саме її сина у заподіянні тілесних ушкоджень та визначення їх ступеня тяжкості. Насправді причиною вказаної поведінки сина стала протиправна поведінка самого потерпілого ( ОСОБА_8 ), який наносив і його присутності численні тілесні ушкодження його другові ( ОСОБА_9 ), а син лише мав на меті припинити протиправність дій іншої особи. Також зазначила, що вона в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, забезпечує належні умови його життя, харчування, виховання, навчання, морального, духовного та фізичного розвитку. Відтак син не конфліктний, товариський, проживає у повній сім`ї, в спілкуванні з іншими дітьми проблем не має, добре навчається в школі, пропусків занять без поважних причин не має, систематично бере участь у олімпіадах та конкурсах, займається спортом, на підтвердження чого надала відповідні документи. Сама вона є членом батьківського комітету класу, постійно контролює поведінку сина як у школі, так і вдома, як вона сама, та і батько є авторитетом для сина. Просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП.

Представник Маріупольської ЗОШ №30 Ушакова С.В., пояснила суду, що вона є класним керівником 7-б класу ЗОШ №30. ОСОБА_10 характеризує як учня, який має достатній рівень знань, хорошу пам`ять, домашнє завдання виконує своєчасно, пропуски без поважних причин не допускає, займається спортом, приймає активну участь у житті класу та школи, при цьому, має лідерські якості характеру, активний, товариський, цінує рівноправ`я між однокласниками, підпорядкування собі інших характерною рисою не має. Мати учня ОСОБА_1 постійно цікавиться навчальним процесом сина, стимулює розвиток дитини ті підвищення його досягнень, відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету класу, для свого сина є авторитетом. З інформації, яка надійшла до школи, стало відомо, що між учнем її класу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (учнем 6-б) сталась бійка, в ході якої останній отримав забиття. Що стало приводом бійки їй невідомо, подальша комунікація з вказаного питання з батьками проводилась директором школи.

Інспектор з ювенальної превенції Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції Сарапій О.І., в судовому засіданні пояснила, що 16.09.2020 року від ОСОБА_11 на лінію служби «102» надійшло повідомлення щодо побиття її неповнолітнього сина ОСОБА_8 хлопцями з його школи ( ОСОБА_4 та іншими). Вказані матеріали було їй передано як інспектору ЮП для встановлення обставин події та прийняття рішення за повідомленням. 07.10.2020 року для бесіди до Кальміуського ВП нею було викликано ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , який пояснив, що конфліктна ситуація між ним та ОСОБА_5 сталась тиждень тому у школі через те, що останній без дозволу взяв речі його друга ОСОБА_6 . А 16.09.2020 року приблизно о 17 годині біля магазину «Тея» він з друзями катався на велосипедах та зустрів ОСОБА_12 , та пригадавши конфліктну ситуацію, дійсно підійшов до ОСОБА_12 , плюнув в нього та вдарив ногою по стегну. Дитина була опитана в присутності матері, з ним проведено бесіду щодо недопущення побідних ситуацій, на матір складено протокол за ч.1 ст.184 КУпАП. Також пояснила, що протокол складено тільки на підставі пояснень хлопця. Ані сама ОСОБА_1 , ані інші особи щодо встановлення обставин наявності чи відсутності вчинення правопорушення ОСОБА_1 не допитувались.

ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_8 , 2008 р.н., який навчається у ЗОШ №30 у 6-б класі. З 01.10.2020 року він перебуває на індивідуальному навчанні, у зв`язку зі станом здоров`я, його захворювання пов`язано з психічним станом, дитина є імпульсивною, але не соціально небезпечною, на провокацію відповість діями, сам конфліктів не провокує. Раніш з ОСОБА_4 мав приятельські відносини, а декілька років тому, через її заборону, припинив спілкування з ним та іншими хлопцями, оскільки їх компанія та вплив на сина їй не подобався. Сам ОСОБА_13 є лідером в їх компанії, провокує конфлікти, між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 конфліктна ситуація присутня давно. 16.09.2020 року приблизно о 17 годині син пішов до магазину «Тея» за водою, де зустрів хлопців із школи ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та інших, які катались на велосипедах. Хлопці, пригадавши конфліктну ситуацію що сталась тиждень тому у школі, коли ОСОБА_12 попросив у ОСОБА_16 , маючи негативне ставлення, підійшли до ОСОБА_12 та побили його, дитина була вся у саднах, сінцях, його психічний стан тяжкий, в результаті чого вона була змушена звернутись за медичною допомогою до лікарні та повідомити про дії хлопців до органів поліції. З батьками хлопців вона ніколи не спілкувалась, завжди проводила бесіди з дітьми самостійно або просила провести бесіди керівництво школи. Після конфлікту, що стався від батька ОСОБА_10 вона та її чоловік отримали погрози, однак до поліції вони не звертались, оскільки не сприйняли це всерйоз. Чи застосовував її чоловік до вищевказаних хлопців силу та чи виказував відносно їх погрози їй невідомо.

Суддя, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суду надані наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №023752 від 07.10.2020 року;

- рапорти працівників поліції служби «102» від 16.09.2020 року, за якими ОСОБА_11 повідомила про те, що її сина ОСОБА_8 побили його однокласники, у тому числі ОСОБА_17 ; від лікаря ШМД та Маріупольської міської лікарні №3 надійшло повідомлення про доставку ОСОБА_8 до лікарні через побиття однокласниками (5 хлопців, один з них ОСОБА_17 ), діагноз: забій нижньої третини стегон, призначено лікування амбулаторно;

- заява та письмові пояснення ОСОБА_11 , за якими вона просить притягти до відповідальності батьків хлопців, що 16.09.2020 року побили її сина ОСОБА_12 , при цьому вказала, що побиття відбувається періодично, хлопці б`ють сина жорстоко, ногами по голові, палками, шпурляють в нього камінням;

- письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_10 , які останній надав в присутності матері ОСОБА_1 , 16.09.2020 року приблизно о 17 годині він гуляв на вулиці з друзями ( ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ), каталися на велосипедах біля магазину «Тея». Побачивши ОСОБА_8 , який шов до магазину, він крикнув його «стій», проте останній забіг до магазину. Дочекавшись коли той вийде, він з друзями плюнули в нього, ОСОБА_12 вдарив рукою ОСОБА_20 , та заступившись за останнього, він вдарив ОСОБА_12 ногою по сідницям, після чого всі розійшлись. Згодом до магазину приїхав на велосипеді батько ОСОБА_12 , від якого хлопці розбіглися. Зазначив, що конфлікт між ним, ОСОБА_20 та ОСОБА_12 стався раніш, через те, що останній без дозволу брав їх сухарики, на зауваження ОСОБА_12 плюнув в нього, а ОСОБА_20 штовхнув, через що останній трохи не вдарився головою об цегляну стіну.

- письмові доповнення ОСОБА_1 до пояснень сина, в яких зазначено, що приїхавши за повідомленням про бійку хлопців, побачила у ОСОБА_6 червоні плями на обличчі, колінах та ліктях, дитина дуже трусилась, була налякана, пояснили, що все це вчинив батько ОСОБА_12 , при цьому він забрав телефон ОСОБА_20 , щоб той не міг нікому додзвонитися.

- довідка про результати про результати перевірки за заявою ОСОБА_11 , складена інспектором з ЮП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Сарапій О.І., відповідно до якої з неповнолітніми проведено профілактичну бесіду щодо недопущення подібних випадків, з батьками щодо посилення контролю за своїми дітьми, на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч.1) (формальний склад).

Суб`єктом вказаного адміністративного проступку є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч.1 цієї статті).

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

ОСОБА_1 на підтвердження виконання батьківських обов`язків та своєї позиції надано до суду табелі навчальних досягнень, за якими її син ОСОБА_13 має достатній рівень навчальних знань, пропусків без поважних причин не допускає, а також а безліч сертифікатів, дипломів про прийняття ним участі у навчальних конкурсах, олімпіадах та зайнятті в них переможних місць.

Аналогічні докази підтверджуються й поясненнями класного керівника ОСОБА_21 , допитаної в якості свідка.

Відтак, ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є недоведеним.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вимогами ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 16.09.2020 року за ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт