печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

14.08.2020 о 03 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Фольксваген Джетта, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по бульвару Дружби Народів, 42, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, яке відбулося 02.11.2020, з`явилася особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник адвокат Пархоменко С.О.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що поліцейські не могли виявити у неї ознаки алкогольного сп`яніння, як то запах алкоголю з порожнини рота, оскільки під час спілкування з ними вона не виходила, постійно перебувала в автомобілі, а пальці рук в неї почали тремтіти від хвилювання, пов`язаного із зупинкою транспортного засобу поліцейськими. Згодом поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який він приніс з машини, проте ОСОБА_1 , візуально оцінивши його зовнішній вигляд, вирішила, що він несправжній, тому запропонувала пройти освідування в медичному закладі, на що патрульний відмовив. Після цього патрульний зупинив свідків, які підписали документ щодо відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 наголосила, що свідків вона не бачила, вони не могли засвідчити відмову, оскільки процедура оформлення протоколу відбувалась без її участі, вона перебувала в своєму автомобілі, потім їй принесли готовий протокол.

В цьому ж судовому засіданні було досліджено відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію. Відеозаписом зафіксовано, що поліцейський в присутності свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснивши їй три можливі варіанти розвитку подій: проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проходження огляду у лікаря-нарколога, відмова від проходження огляду та складання відповідного протоколу. На питання поліцейського ОСОБА_1 відповіла, що не хоче нікуди їхати та відмовляється від проходження огляду (01 хв. 05 сек.). Про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції водій була повідомлена.

Як вбачається з відео, весь цей час ОСОБА_1 перебувала біля патрульного автомобіля, під час того, як їй було запропоновано пройти огляд та отримано відмову, були присутні свідки, які потім зафіксували факт відмови в протоколі своїми підписами, а також підписали пояснення.

Наприкінці складання протоколу ОСОБА_1 сказала, що вона передумала та тепер хоче їхати до нарколога, на що поліцейській відповів, що факт відмови зафіксовано та складено протокол.

02.11.2020 в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.11.2020 у зв`язку із задоволенням клопотання сторони захисту про виклик свідків: поліцейських, якими складався протокол, та осіб, які зазначені в протоколі як свідки.

06.11.2020 на виклик судді з`явились свідки лейтенант патрульної поліції ОСОБА_4 та лейтенант патрульної поліції ОСОБА_6, також для розгляду протоколу прибув захисник Пархоменко С. О.

ОСОБА_1 не з`явилась, направила на адресу суду електронною поштою клопотання про відкладення розгляду у зв`язку із хворобою. Захисник Пархоменко С. О. категорично заперечував проти продовження розгляду у відсутність ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у випадку розгляду справи без особи, на яку складено протокол, це буде грубим порушенням прав ОСОБА_1 на захист та прийняте судом рішення буде неправосудним.

При вирішенні цього питання суддя враховує визначені КУпАП строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, положення ч. 2 ст. 268 КК України, яка не вимагає безпосередньої присутності особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, належного представлення захисту повноважних адвокатом, явку в судове засідання свідків, про виклик яких клопотала сторона захисту, а також те, що безпосередньо ОСОБА_1 вже надала судді пояснення по суті справи в судовому засіданні 02.11.2020.

Також суддя враховує завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначені ст. 245 КУпАП: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поряд із тим, 14.11.2020 спливають строки накладення адміністративного стягнення, що в свою чергу призведе до неможливості досягнення його цілей, у разі встановлення винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин, суддею визнано можливим продовжити розгляд справи, здійснити допит свідків, що були викликані за клопотанням сторони захисту та з`явились, без участі ОСОБА_1 , за участю її захисника - адвоката Пархоменка С. О.

Допитаний в якості свідка лейтенант патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що 14.08.2020 був оголошений план перехват з приводу викрадення транспортного засобу і він зі своїм напарником перебували на площі Великої Вітчизняної війни, де побачили, як автомобіль Фольксваген Джетта рухався по зустрічній смузі. З огляду на це ними було зупинено даний транспортний засіб та виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейськими було запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовилася у присутності двох свідків. Згодом вона викликала таксі та поїхала на ньому додому, автомобіль залишила на парковці за адресою м. Київ, б-р. Дружби Народів, 42. Також свідок зазначив, що ОСОБА_1 намагалася вирішити дану ситуацію на місці за допомогою грошових коштів, на що останній було одразу відмовлено.

На заперечення захисника свідок вказав, що ознаки алкогольного сп`яніння легко можна було виявити навіть тоді, коли правопорушник перебуває в автомобілі, оскільки коли особа протягом певного часу знаходиться в салоні транспортного засобу, а потім відкриває вікно, то з нього можна відчутний різкий запах, окрім цього ОСОБА_1 виходила з автомобіля, підходила до патрульних та намагалася вирішити питання на місці та наголосив на тому, що більшість часу водій знаходилася на вулиці, тому виявити ознаки сп`яніння було можливим.

Захисник, стявлячи питання свідкові, вказав, що ОСОБА_1 відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки їй не було надано сертифікату на прилад, проте від початку наполягала на проходженні огляду у лікаря-нарколога.

На вказане свідок заперечив, що ОСОБА_1 відмовлялась в присутності свідків від проходження огляду як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога, при цьому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було повідомлено завчасно. Пізніше ОСОБА_1 , поспілкувавшись з кимось по телефону, повідомляла про те, що хоче разом з патрульними проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, проте вказала про це вже після відмови від проходження огляду та після того, як свідками були написані пояснення та підписаний протокол.

Допитаний в якості свідка старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що 14.08.2020 він зі своїм колегою перебував на проведенні плану перехвату на площі Великої Вітчизняної та побачили, що автомобіль, наразі за спливом часу марку він не пам`ятає, рухався по зустрічній смузі руху, в напрямку мосту Патона, внаслідок чого його було зупинено у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху. Поспілкувавшись з водієм, поліцейські виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі або відмовитися від такого проходження. Водій відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, внаслідок чого були запрошені свідки, яким було роз`яснено, для чого їх залучено, при яких ОСОБА_1 підтвердила свою відмову, після чого патрульні почали складати протокол. Додав, що про бажання поїхати до лікаря-нарколога ОСОБА_1 зазначила вже тоді, як адміністративний матеріал було вже складено чи майже складено.

На питання захисника свідок повідомив, що ним не надавався сертифікат на прилад «Драгер» ОСОБА_1 , оскільки остання цього не вимагала та взагалі відмовилась від проходження огляду.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились.

Захисник Пархоменко С. О. вважав неможливим завершення розгляду без проведення допиту вказаних свідків, зазначаючи, що в такому випадку розгляд буде неповним, а тому у будь-якому випадку їх необхідно допитати.

На питання, чи здійснював захисник будь-які дії щодо сприяння у явці свідків, останній зазначив, що таких дій не здійснював, оскільки обов`язок щодо виклику свідків покладає на себе суд.

Виходячи з того, що суд двічі належним чином викликав свідків за клопотанням сторони захисту, матеріалами провадження підтверджується належне їх повідомлення, в судове засідання свідки не прибули та не повідомили про причини неприбуття, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить права суду застосовувати примусовий привід свідка для розгляду протоколу, у сукупності із тим, що пояснення свідків зафіксовані письмово в матеріалах справи, а їх присутність при складанні протоколу - відеозаписом, вважає можливим завершити розгляд справи у відсутність свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що не з`явились на виклик.

Захисник Пархоменко С. О., заперечуючи проти складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, зазначив, що твердження поліцейських про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними і необгрунтованими, оскільки наявність запаху в салоні автомобіля, який співпадає із запахом алкоголю, без додаткового визначення наявності алкоголю і його рівня в крові особи, ще не означає, що правопорушник знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, тому що даний запах може бути наявний у особи через вживання певної групи медичних препаратів, а також через перебування в стані захворюваності певної категорії хвороб, які теж можуть спровокувати відповідний запах і ввести в оману працівника поліції щодо наявності у крові правопорушника алкоголю. Стверджував, що поліцейський під час проведення освідування, в ході якого не проведено підготовчих заходів, належним чином не здійснив жодних дій з технічної точки зору для того, щоб застосовувати прилад «Драгер», а також отримавши відомості від правопорушника з наполяганням щодо доставки її до медичної установи в обов`язковому порядку, не виконав своїх обов`язків.

Резюмуючи, адвокат наголосив на тому, що має місце порушення процесуального права ОСОБА_1 щодо забезпечення її доставки у лікувальний заклад з метою встановлення рівня алкоголю в крові, тому якби це право було задоволено, то в такому випадку виключалося б складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у працівників поліції була відсутня можливість пересвідчитися в тому, чи мав місце відповідний запах алкоголю. Наявність додаткових ознак, таких як тремтіння рук, почервоніння обличчя, не може бути буквальними ознаками щодо визначення стану алкогольного сп`яніння, а чітко визначити рівень алкоголю можливо не інакше як за допомогою технічного приладу «Драгер» чи дослідження шляхом забору аналізів у стаціонарних умовах, тому працівниками поліції не доведений рівень алкоголю в крові водія.

Також додав, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що могли засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не з`явилися, тому захисник вважає, що прийняття рішення без їх пояснень буде незаконним і не об`єктивним та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 , тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були викликані в судове засідання за допомогою смс-повісток через автоматизовану систему документообігу суду Д-3, які були доставлені 02.11.2020 об 11 год. 01 хв., тобто за чотири дні до судового засідання. Разом з тим, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, свідки не з`явилися, причин неявки не повідомили, окрім цього, захисник, будучи заінтересованим в тому, аби свідки з`явилися в судове засідання та надали свої пояснення з приводу обставин справи, не сприяв у процесі їх залучення.

Частиною першої статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівниками поліції водію ОСОБА_1 інкриміновано ч. 1 ст. 130 КУпАП у частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, така відмова повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307352;

-письмових поясненнях свідків, долучених до протоколу;

-відео з боді-камер АА-00534 працівників патрульної поліції;

-наданими під час розгляду протоколу в суді поясненнями лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення та усними поясненнями лейтенанта патрульної поліції ОСОБА_6 , який відбирав пояснення у свідків.

Так, пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не виходила із автомобіля, не бачила свідків, не була присутня під час складання протоколу та перебувала в автомобілі, а поліцейські надали їй вже готові документи, повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та її захисника відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що порядок проходження огляду роз`яснено в присутності свідків, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також оголошена в присутності свідків та зафіксована у відповідних поясненнях, які свідки підписали, також безпосередньо в присутності ОСОБА_1 .

При цьому як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 зазначила, що вона хоче пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога вже після того, як один зі свідків розписався в протоколі та поліцейські відпустили його, в цей час інший свідок заповнював пояснення.

На підставі викладеного суддя вважає винуватість ОСОБА_1 доведеною, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько