Справа № 950/1872/20
Номер провадження 3/950/867/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника адвоката Васильця С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18№ 213482 від 04.10.2020 року ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 04.10.2020 року о 03:05 год., по пл. Соборна керував автомобілем «ВАЗ - 2107», номерний знак: НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою висновку Лебединської ЦРЛ № 96 від 04.10.2020 року, чим порушив п. 2.9 в Правил дорожнього руху.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Василець С.О., в судовому засіданні наголосив, що його підзахисний винуватим себе не визнає, та пояснив, що ОСОБА_1 , 04.10.2020 року о 03:05 год., по пл. Соборна керував автомобілем «ВАЗ - 2107», номерний знак: НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого він надав пояснення працівникам поліції, та заперечив вживання ним алкогольних напоїв. Пройти огляд на стан сп`яніння на місці, якщо у них виникають підозри у перебуванні ОСОБА_1 , у стані сп`яніння, на місці зупинки пропозицій від працівників поліції не надходило, а відразу було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичної експертизи, на що, останній надав згоду і добровільно прослідував з працівниками поліції до медичного закладу. Під час проходження медичної експертизи, ОСОБА_1 , не було запропоновано зробити забір біологічних матеріалів, для дослідження вмісту алкоголю, хоча він сам наполягав на здачі крові для дослідження, на що, отримав відмову. Отримавши результати, ОСОБА_1 , не погодився з висновками експертизи, та пояснив, що він не вживав ніякої алкогольної продукції, та вже тривалий час перебуває за кермом автомобіля, оскільки повертається з м. Києва, де був у відрядженні, що було проігноровано працівниками поліції. Також на запитання ОСОБА_1 , щодо законності дій працівників поліції він не отримав відповіді, його права та обов`язки йому роз`яснені не були, що викликало у нього підозри, щодо правомірності дій поліцейських. Свідків зазначених в протоколі він не бачив. Та в подальшому ОСОБА_1 , не був відсторонений від керування транспортним засобом, і продовжив рух, що заборонено законом, якщо б він знаходився в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Васильця С.О., свідка - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи про недоведеність висунутих звинувачень.

Як свідки вчиненого правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18№ 213482 від 04.10.2020 року, вказані громадяни ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які б могли підтвердити чи спростувати обставини. Однак, зазначені особи в судове засідання не з`явилися і їх покази перевірені не були.

Разом з цим, допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , показала, що того дня 04.10.2020 року ОСОБА_1 , повертався з м. Києва, де був у відрядженні. Доїхавши до м. Лебедин, вже вночі був зупинений працівниками поліції які звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого він надав пояснення працівникам поліції, та заперечив вживання ним алкогольних напоїв. Пройти огляд на стан сп`яніння на місці, якщо у них виникають підозри у перебуванні ОСОБА_1 , у стані сп`яніння, на місці зупинки пропозицій від працівників поліції не надходило, а відразу було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичної експертизи, на що, останній надав згоду і добровільно прослідував з працівниками поліції до медичного закладу, так як був впевнений у своєму тверезому стані, та керував автомобілем з Києва до Лебедина, без всіляких проблем на протязі всього маршруту. Під час проходження експертизи ОСОБА_1 , наполягав на здачі крові, хоча цього зроблено і не було. Від керування транспортним засобом він відсторонений не був, в наслідок чого на власному автомобілі повернувся до дому.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: О. В. Чхайло