Провадження №3-8216/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Криворот О.О. за участю прокурора Р. Шкурпело, захисника - адвоката Юрченка Ю.І. та Думи О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно із протоколом про адміністративне правопорушення №47-01/76/20 від 02.09.2020, складеного головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларації Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію за 2018 рік, тобто вчинила правопорушення пов`язане з корупцією передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засідання прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Адвокат Юрченко Ю.І. просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у неї відсутній прямий умисел, спрямований на ухилення останньою від подання чи несвоєчасного подання декларації. Пояснив, що через хворобу сина, який потребує постійного та нерозривного лікування, вона перебувала з ним у лікарні, а після виписки відразу подала щорічну декларацію.

ОСОБА_1 підтримала свого адвоката та додала, що умислу від ухилення від подачі декларації вчасно вона не мала з урахуванням захворювання сина, який потребував стаціонарного лікування в силу його захворювання.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її адвоката, дослідивши матеріали адміністративної справи, долучені ОСОБА_1 письмові пояснення з додатками, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що в діях останньої вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, при вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність і виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Така ж позиція підтверджена і Київським апеляційним судом в постановах від 25.02.2019 у справі № 761/34041/18, від 31.01.2018 у справі № 752/15993/17, від 05.02.2018 у справі 758/8717/17.

Відтак, суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Обов`язок довести вину особи у вчиненні конкретного правопорушення покладено саме на орган, який склав протокол, в даному випадку Національне агентство з питань запобігання корупції.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно зі ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із довідкою ДНУ «НПЦ ПКМ» ДУС №147/18 від 02.10.2020 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.05.2013), перебував на диспансерному обліку та потребував домашнього догляду. Вказана довідка дійсна до 15.05.2019.

Як вбачається із додатків до письмових пояснень ОСОБА_1 , остання 04.04.2018 пішла у відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку із необхідністю домашнього догляду за дитиною, що підтверджується Наказом Мінприроди від 04.04.2018 № 123-0 про надання відпустки ОСОБА_1 .

Вказані факти свідчать про постійний процес лікування малолітнього сина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Крім того, подана ОСОБА_1 щорічна декларація за 2018 рік 03.04.2019 вказує на відсутність у неї умислу не подавати її або приховувати свій матеріальний стан.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на уникнення фінансового контролю та вчинення правопорушення умисно, а відтак і про відсутність суб`єктивної сторони інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 278, 280 КУпАП суд-

п о с т а н о в и в:

провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Криворот