Справа № 713/1901/20
Провадження №3/713/1082/20
ПОСТАНОВА

іменем України

05.11.2020 м. Вижниця

Вижницький районного суду Чернівецької області у складі головуючого судді Осокіна А.Л., за участі секретаря: Поляк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, громадянина України,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.09.2020 року біля 11:40 год. перебував в приміщенні Вижницького районного суду, що розташований в м.Вижниця вул. Українська,13 без засобів індивідуального захисту, а саме без респіратора чи захисної маски, чим порушив вимоги пп.1 п.10 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказував, що «він взагалі не розуміє про що мова». Зазначив, що єдиний раз, коли він був у суді без маски, тоді на нього був складений протокол і слухання справи вже відбулось 22.10.2020р. Більше він в приміщенні Вижницького районного суду без маски не був. В будь-якому випадку він такого не пам`ятає.

На пропозицію суду про ознайомлення з матеріалами справи - відмовився.

Разом з тим, після оголошення протоколу про адміністративне правопорушення та його письмових пояснень від 23.09.2020р., доданих до протоколу, свої пояснення в суді змінив. Зазначив, що дійсно був в приміщенні Вижницького районного суду 23.09.2020р. оскільки хотів подати документ в канцелярію. Працівником суду його було попереджено про необхідність перебувати в громадському приміщенні в засобах індивідуального захисту (в масці), але він відмовився, оскільки вважає, що перебування в засобах індивідуального захисту порушує його права, гарантовані Конституцією.

Крім того, надав суду письмове клопотання, в якому звертає увагу суду, що оскільки в Україні діє принцип верховенства права, і тому перебування в суді без маски йому гарантується статтями 3, 19, 21, 22, 24, 28, 33, 60 та 90 Конституції України.

Вказує, що в державі не введено надзвичайний стан, а отже не можуть бути введені якісь обмеження. І він, у свою чергу, обіцяє, що при перших відчуттях якоїсь хвороби, він звернеться до фахівців та не буде пересуватись у скупченнях людей

У зв`язку з викладеним просив суд «визнати його невинуватим у даній справі».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до вимог пункту 1 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції чинній на момент вчинення діянь, зазначених в протоколі, тобто на 23.09.2020р.), на території України, в т.ч на території Чернівецької області з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. встановлюється карантин.

Згідно пп.1 п.10 вказаної Постанови На території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, ОСОБА_1 повинен був дотриматися вимог, встановлених Постановою КМУ №641 від 22.07.2020 року, та НЕ перебувати в приміщенні Вижницького районного суду без засобів індивідуального захисту.

В супереч викладеному ОСОБА_1 , повністю проігнорував вказані норми Закону, та не реагував на вимогу працівника Вижницького районного суду ОСОБА_2 про неприпустимість перебування у приміщенні суду без засобів індивідуального захисту. Даний факт прямо підтверджено самим ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, які додані до матеріалів справи, та було підтверджено ним безпосередньо в судовому засіданні під час дачі суду усних пояснень.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.09.2020р. вбачається, що він зайшов до приміщення суду без маски. Йому повідомили, щоб він покинув приміщення, але він вважав, що вимога щодо необхідності перебувати в масці в приміщенні суду НЕ є законною, тобто, як вказано в поясненні: він вважає, що «не порушував жодний закон, відвідавши приміщення суду без засобів індивідуального захисту». (а.с.4)

Крім того, з письмових пояснень працівника Вижницького районного суду ОСОБА_2 вбачається, 23.09.2020р. близько 11;30 год. до канцелярії Вижницького районного суду зайшов ОСОБА_1 , без засобів індивідуального захисту, на зауваження вдягнути маску категорично відмовився, після чого працівник поліції вивів його з приміщення суду.

Крім того, з рапорту поліцейського В.Юзкова вбачається, що ним 23.09.2020р.було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 23.09.2020р. близько 11:40 перебував в приміщенні Вижницького райсуду без засобів індивідуального захисту. Дана подія зафіксована на камеру відеоспостереження Вижницького райсуду.

Крім того, з метою недопущення подвійного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом була досліджена постанова Вижницького районного суду від 22.10.2020р. по справі № 713/1895/20 відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 посилався на те, що вказаною постановою вже було вирішено питання щодо його перебування без засобів індивідуального захисту у Вижницькому районному суді

Так, вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за те, що він 25.09.2020р. перебував у приміщенні Вижницького районного суду без засобів індивідуального захисту. Разом з тим провадження у справі було закрито за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП.

Разом з тим у справі, яка розглядається, здійснюється розгляд діянь ОСОБА_1 , які мали місце 23.09.2020р., тобто на два дні раніше.

Отже, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується вказаними доказами.

Вказане означає, що в діях ОСОБА_1 23.09.2020р. є ознаки та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП «Порушення правил щодо карантину людей».

По місцю проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме: що він свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, наполягає на тому, що вимоги про перебування в засобах індивідуального захисту є незаконними, але позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вважаю, що до нього має бути застосоване адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу ближче до найнижчої межі цього виду покарання, передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП.

Згідност.40-1 КУпАП Українисудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд стягує з нього судовий збір.

Крім цього, суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що вимоги про необхідність перебування у Вижницькому районному суді, тобто в громадському приміщенні, в засобах індивідуального захисту порушують його права, які гарантовані статтями 3, 19, 21, 22, 24, 28, 33, 60 та 90 Конституції України, виходячи з такого.

Судом було проаналізовано вказані статті Конституції України та вимоги щодо встановлення карантину не порушують жодну із зазначених статей Конституції. Тому посилання ОСОБА_1 , на думку суду, є не тільки безпідставними, але й, з врахуванням того, що ОСОБА_1 під час судового засідання змінював свої пояснення, є направленими на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 44-3, ст.ст. 283, 284, КУпАП,суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: А. Л. Осокін