Провадження № 33/801/856/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника ОСОБА_1 - Педина О.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Скарга мотивована тим, що справу розглянуто у його відсутність і ті обставини, що він визнав вину у вчиненні правопорушення і щиро розкаявся, про що зазначено в постанові, не відповідають дійсності; на момент подачі апеляційної скарги минули строки притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався 15.10.2020, коли отримав її поштою.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято 28.09.2020 та згідно супровідного листа від 12.10.2020 направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с.28-29).

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 15.10.2020, на підтвердження чого до апеляційної скарги він надав копію конверта та витяг з сайту Укрпошта щодо відстеження відправлення (а.с.37-38).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку 17.10.2020 (а.с.39).

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, подав апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання її копії, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2020 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника Вихристюка О.О., апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544537, складеного 13.07.2020 інспектором ВРОМ ДПП УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом Горпуховою Л.С., 06.05.2020 о 08 год. 00 хв. в м. Вінниці по вул. Львівське шосе водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Київська, не обрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, внаслідок чого не впорався з керуванням та переткнув вузьку суцільну лінію і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив первинне зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, після чого допустив вторинне зіткнення з транспортним засобом марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , з яким допустив зіткнення автомобіль «Сіат», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , які рухалися в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, Розділ 34 д.р. 1.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У п. 10.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У п.п. 1.1 п. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху зазначено, що Горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, досліджених в судовому засіданні, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що справу розглянуто у його відсутність, внаслідок чого він був позбавлений можливості користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами.

Так, з матеріалів справи слідує, що дорожньою транспортна пригода за участю ОСОБА_1 сталася 06.05.2020.

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції Вітюк В.А. від 29.06.2020 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001024 від 06.05.2020 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в діях водія ОСОБА_1 .

Копію постанови направлено начальнику УПП у Вінницькій області для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР Укрїни (а.с.4).

13 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1).

21 липня 2020 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с.18).

Телефонограмою від 21.07.2020 секретар судового засідання Кізян Ю.О. повідомила ОСОБА_1 про розгляд справи на 28.07.2020 о 10 год. 00 хв. (а.с.19).

28.07.2020 судове засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 22.09.2020 о 10 год. 00 хв.

Про розгляд справи на 22.09.2020 ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21).

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи 22.09.2020 відкладено на 28.09.2020, про що ОСОБА_1 повідомлено телефонограмою (а.с.27).

Постановляючи 28.09.2020 оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, суд керувався строками накладення адміністративного стягнення, визначеними ст. 38 КУпАП.

Факт повідомлення про розгляд справи на 28.09.2020 ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечується, однак, він зазначає, що у поданому суду клопотанні він зазначав про свою хворобу, на підтвердження чого надав підтверджуючі медичні документи.

Дійсно, з матеріалів справи слідує, що 21.09.2020, перед призначеним на 22.09.2020 судовим засіданням, ОСОБА_1 подав клопотання, в якому зазначив про неможливість його прибуття у вказане судове засідання за станом здоров`я, термін лікування невідомий. Також вказав, що бажає скористатися правом на правову допомогу, ознайомитися з матеріалами справи та належно підготуватися до розгляду справи. На підтвердження вказаних обставин надав копію листка непрацездатності від 14.09.2020 та копію СКТ «МЦ «СЛАОМЕД» від 18.09.2020.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 прийнято 29.06.2020, визначений ч. 6 ст. 38 КУпАП строк накладення стягнення - до 29.09.2020.

Тому, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 38 КУпАП, прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Заяв чи клопотань від ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, призначеного на 28.09.2020, матеріали справи не містять.

Зазначаючи у вищезгаданій заяві про відкладення розгляду справи від 21.09.2020 про намір залучити адвоката, жодних дій щодо його залучення ОСОБА_1 ні після подання вказаної заяви, ні до її подання (з моменту надходження справи до суду - 21.07.2020) не вчинив.

У судовому засіданні захисник Педина О.А. зазначив, що ОСОБА_1 на електронну адресу суду подавав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 28.09.2020, із відповідними додатками.

Однак, апеляційним судом встановлено, що таке клопотання в матеріалах справи відсутнє.

У зв`язку із цим, в судовому засіданні 06.11.2020, за клопотанням захисника Педина О.А. оголошено перерву для можливості з`ясування останнім інформації чи отримав суд першої інстанції вказане клопотання та, у разі отримання - причини не долучення його до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.11.2020 захисником Педина О.А. надано запит, адресований Вінницькому міському суду Вінницької області, про надання інформації стосовно того, чи отримував міський суд електронний лист з клопотанням ОСОБА_1 від 25.09.2020 та чи долучалось відповідне клопотання до матеріалів справи, з роздруківкою з електронної скриньки про направлення вказаного запиту.

Однак, апеляційний суд позбавлений можливості встановити чи був отриманий такий запит судом першої інстанції.

З метою перевірки факту отримання такого запиту судом захисник не позбавлений був можливості з`ясувати чи отриманий такий запит, а не обмежитися лише направленням листа (зміст якого не відомий) на електронну адресу суду.

Що стосується роздруківки з електронної скриньки про направлення клопотання від ОСОБА_1 від 25.09.2020, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити факт надходження такого клопотання від ОСОБА_1 електронною поштою та, у разі його надходження, встановити причини, які унеможливили його реєстрацію та його не долучення до матеріалів справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції з незрозумілих підстав в оскаржуваній постанові вказує про визнання ОСОБА_1 вини та щирого каяття заслуговують на увагу, враховуючи, що жодного разу ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився і не зазначав про це в письмових заявах, однак, це не впливає на правильність висновку суду першої інстанції, адже до такого висновку суд першої інстанції дійшов проаналізувавши матеріали адміністративної справи, які включають в себе матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а лише зазначає, що у зв`язку із закінченням на момент подачі апеляційної скарги строків притягнення до адміністративної відповідальності він позбавлений можливості доводити свою невинуватість.

Однак, така позиція апелянта є хибною, оскільки, як вище встановлено, суд першої інстанції наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах визначених ст.38 КУпАП строків. Подаючи апеляційну скаргу, апелянт не позбавлений можливості доводити свою невинуватість в суді апеляційної інстанції, враховуючи, що апеляційний суд перевіряє законність судового рішення на момент його ухвалення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало