Єдиний унікальний номер 448/703/20
Провадження № 3/448/300/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі Керницькій Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Борисенка В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БД №322579 від 06.06.2020 року, складеного інспектором СРПП №2 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Груник В.І. відомо, що 06.06.2020 року о 16:40 год. по вул.Заводська в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером марки «Honling», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук.

Вказано, що ОСОБА_1 такими своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. Пояснив, що у зазначений день та час їхав скутером по полі та його зупинили працівники поліції. Місце зупинки мало місце за межами населеного пункту (м.Судова Вишня Мостиського району) за естакадою в полі, працівників поліції було двоє, а потім ще під`їхала поліцейський жінка. Працівники поліції не представились. Натомість сказали йому сісти в їхній автомобіль, щоб його було менше видно. Останні склали протокол про адміністративне правопорушення за керування скутером без шолома та номерного знаку, а потім сказали, що будуть складати протокол за керування транспортним засобом в стані сп`яніння та стали вимагати грошові кошти за не складання такого. При цьому, працівники поліції не пропонували йому продути «Драгер» та не пропонували проїхати для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад. На його ( ОСОБА_1 ) пропозицію продути Драгер, останні ствердили, що то буде багато писанини. В подальшому працівники поліції запевнили його, що не складатимуть на нього документів, якщо він ( ОСОБА_1 ) напише у протоколі та скаже під відеофіксацію те, що вони йому продиктують. Під диктовку працівників поліції написав та сказав, що перед керуванням скутером вжив близько 100 грам горілки. Натомість, в зазначений день він ( ОСОБА_1 ) алкоголю не вживав. На відео працівники поліції зафіксували лише той момент, коли він говорив під їхню диктовку. Будь-яких інших осіб, крім працівників поліції, на місці зупинки не було, в тому числі осіб-свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, із тих підстав, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №322579 від 06.06.2020 року не відповідає дійсності; пояснення ОСОБА_1 , що містяться на відеозаписі та в протоколі про адміністративне правопорушення, - надані ним під впливом обману з боку працівників поліції; з боку працівників поліції допущено порушення вимог законодавства при оформленні вказаних матеріалів такі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я; протокол за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП складено ними за відсутності свідків; відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не містить у собі цілісний запис, а лише єдиний короткий фрагмент.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 , котрий складав протокол про адміністративне правопорушення вказав, що чітко пригадує обставини справи, як в зазначений день і час перебував на патрулюванні, в ході якого зупинили легковий автомобіль з українськими номерними знаками під керуванням водія ОСОБА_1 , від якого відчутно було різкий запах алкоголю. Водій погодився та продув прилад Драгер, після чого відносно нього складено протокол за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 понятих не було, зазначені в протоколі поняті під`їхали пізніше, їх хтось підвіз на легковому автомобілі та такі були пасажирами цього авто. Поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому (працівнику поліції) добре знайомі, зокрема ОСОБА_3 вчився з ним в школі, а ОСОБА_4 проживає в сусідньому селі. На запитання адвоката працівник поліції ОСОБА_2 ствердив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово зазначались понятими в інших протоколах про адміністративні правопорушення, складених за ст.130 КУпАП.

В судове засідання також викликалися свідки, відомості про яких зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак такі в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Борисенка В.В., пояснення особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст.7 КУпАП, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у випадку передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , такому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння». На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанову про адміністративні правопорушення за ст.ст.121, 126 КУпАП та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством регламентовано порядок проведення огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Так, статтею 266 КУпАП передбачено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який у свою чергу повністю відповідає та узгоджується із Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, згідно п.6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ зазначеної Інструкції.

Так, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Із п.п.6-9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постаново КМУ №1103 від 17.12.2008р. випливає, що огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться саме на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, підставами для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я є лише відмова від його проведення на місці зупинки або незгода з результатами огляду поліцейського із застосуванням спеціальних технічних засобів. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду, при цьому вони мають засвідчити та у них відбираються письмові пояснення з викладенням обставин того: в який спосіб водію пропонується пройти огляд; які є підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Саме за наявності вказаних підстав, перелік яких є вичерпним, на поліцейського покладено забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції повністю кореспондуються з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.266 КУпАП).

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх показання повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п.15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС 06.11.2015№ 1376, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В ст.272 КУпАП вказано, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, до таких додано письмові пояснення залучених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак зазначені свідки відсутні на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п.3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Однак, з наданого суду відеозапису встановлено, що він не містить у собі цілісний запис, а лише єдиний короткий фрагмент, з якого не можливо повноцінно спростувати доводи захисту, висловлені в суді щодо порушення вимог законодавства, допущених на їх переконання з боку працівників поліції.

Так, факт участі свідків при відмові водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з наданого суду відеозапису - не вбачається.

Тим паче, свідки, відомості про яких зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликалися судом для надання пояснень щодо їх присутності під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та підтвердження обставин, які зазначені у такому, однак такі в судове засідання не з`явилися, не забезпечили їх явку до суду і працівники поліції.

Як наслідок, суд позбавлений змоги здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а також перевірити правдивість письмових пояснень свідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні надано пояснення, які не відповідають обставинам, що зазначені ним в проколі про адміністративне правопорушення серії БД №322579. Ним же в судовому засіданні підтверджено факт особистого знайомства з особами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки, а також факт неодноразового залучення цих осіб в якості свідків при складенні протоколів щодо аналогічних справ, що свідчить про можливу зацікавленість вказаних осіб, а тому, як вважає суд, в достовірності їх письмових пояснень є сумніви.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що вищевказані матеріали складені з порушеннями вимог законодавства.

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ№1103 від 17.12.2008 року встановлено, що уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак під час дослідження матеріалів справи судом було встановлено, що в матеріалах, які надійшли із Мостиського відділення поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якою передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, згідно з Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Вищевказане, на думку суду, свідчить про порушення вказаного Порядку і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, так як поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Такі дії поліцейського не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеного у протоколі.

Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи судом було виявлено, що в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутня будь яка інформація щодо викладення обставин запропонування водію та відмови водія від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме: з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає час його видачі, тобто доказує час вчинення відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст.256 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (водіння у стані алкогольного сп`яніння), працівник поліції мав відсторонити водія від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні дані які б свідчили про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також чи транспортний засіб не передавався іншій особі.

Вищевказані обставини позбавляють суд можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували про порушення особою ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України здобуто не було та суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак