КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4529/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Курова О.І.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Брушка Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Брушка С.М.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 02 червня 2020 року о 21 год. 28 хв. в м. Києві, на бульварі Чоколівський, навпроти будинку 15 керував транспортним засобом «Audi A6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога у КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив п. 2.9. а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Брушко С.М. просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити. Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Захисник зазначає, що про оскаржувану постанову, прийняту без його участі та участі ОСОБА_1 , йому стало відомо лише 12 жовтня 2020 року з Єдиного державного реєстру садових рішень, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому захисник зазначає, що як від нього самого так і від ОСОБА_1 на адресу суду були скеровані клопотання про відкладення розгляду справи, які були мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, при цьому бажає брати участь у розгляді справи, у зв`язку з чим просили відкласти розгляд.

Крім того, захисник зазначає, що 02 вересня 2020 року він прибув до Солом`янського районного суду міста Києва для того, щоб особисто заявити клопотання про відкладення, однак секретар судді, дізнавшись про наявність у нього клопотання про відкладення розгляду справи, запевнила його, що засідання проводитись в такому разі не буде, та буде відкладено.

Таким чином, підсумовує апелянт, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в той час коли від неї надійшло клопотання про відкладення із повідомленням поважності причин пропуску судового засідання, а також всупереч ч. 1 ст. 285 КУпАП, не оголосив прийняте за результатом розгляду рішення.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення у них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення, ухваленого 02 версеня 2020 року за його відсутності.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Брушка С.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції апелянти зазначають, що суд всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає зазначені доводи необґрунтованими та зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також його захисника не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції після надходження справи до суду двічі призначав дату судового засідання, однак у судове засідання призначене на 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився. При цьому захисник Брушко С.М. направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні.

Так апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що задоволення клопотання захисника Брушка С.М. про відкладення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

У зв`язку з цим, незважаючи на неявку ОСОБА_1 та його захисника, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки, в даному конкретному випадку це не вплинуло і не могло вплинути на дотримання судом вимог ст. 245 КУпАП щодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 дослідив докази, наявні в матеріалах справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 124743 від 02 червня 2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003691 від 02 червня 2020 року.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Брушка С.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун