Справа № 944/3728/20
Провадження №3/944/2652/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17 серпня 2020 року о 00 год 05 хв на 24 км автодороги Львів-Краківець керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Його захисник адвокат Тимощук О.І. в судове засідання прибув, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 причини зупинки автомобіля та незаконно витребувано документи. Крім того, матеріали справи не містять направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що свідчить про те, що поліцейський не направляв ОСОБА_1 для проходження такого огляду. Також відсутні докази того, що протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності ОСОБА_1 та йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст 268 КУпАП.

Крім того, захисник заявив клопотання про виклик свідків, а саме інспектора УПП у Львівській області ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідків, вказаний у цьому протоколі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заявленого клопотання, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Щодо свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено їх письмові пояснення, а також вказані свідки були присутні під час відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу, захисник не навів мотивованих доводів відсутності цих свідків на місці події, недостовірності чи неточності їх показань.

Щодо виклику інспектора УПП у Львівській області Бурмехи Н.С. суд зазначає, що цінність показань свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи і відсутності юридичної зацікавленості у її вирішенні. Саме з огляду на своє нейтральне становище особа здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися, для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Водночас, інспектор, на переконання суду є зацікавленим в результатах розгляду даної справи, а тому його показання як свідка не можуть бути належним і допустимим доказом. Також на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються у відповідних документах. Інспектор УПП у Львівській області Бурмехи Н.С., склавши протокол про адміністративне правопорушення, реалізував свої повноваження, надані відповідними нормами КУпАП та інших нормативно-правових актів, і саме в протоколі він виклав (чи повинен був викласти) всі відомості та обставини, передбачені ст. 256 КУпАП, а також додати до протоколу необхідні докази. Відповідно, після складення протоколу інспектор не може надавати будь-які пояснення, в тому числі за результатами його допиту як свідка.

Також суд розцінює вказане клопотання захисника, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання правами, а саме, умисного затягування трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження медичного огляду як на місті зупинки так і у закладі охорони здоров`я знайшов своє підтвердження під час судового розгляду та повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2020 року серії БД № 197180; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які зазначили, що ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння; компакт-диском з відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем "ВАЗ 2106", на вимогу працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у в присутності двох свідків; постановою про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджує правомірність його зупинки працівниками поліції.

Суд критично ставиться до позиції захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено причину зупинки, та те, що протокол було складено за відсутності ОСОБА_1 , оскільки наведене спростовується відеозаписом з місця події, який доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на якому чітко зафіксовано, що: ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п. 9.2 б та 2.4 а Правил дорожнього руху; в ході спілкування працівниками поліції було виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено ОСОБА_1 ; інспектори неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у випадку не згоди з результатами огляду повідомив також про можливість пройти огляд в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у присутності двох свідків; вказані у протоколі свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були присутні на місці події і безпосередньо бачили та чули все, що відбувалось. Також на відео зафіксовано процедуру заповнення протоколу про адміністративне правопорушення за участі ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис у протоколі, будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу він не надав.

Як описано вище, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами,огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, інспектор поліції повинен встановити особу, яка є водієм транспортного засобу, та запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами - запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є процедурою, яка застосовується саме до водія транспортного засобу, який є суб`єктом порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху, однак у даному випадку водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2. 5 Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом, в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, а також відмовився від медичного огляду у закладі охорони здоров`я, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а саме на спростування факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисник суду не надав.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд зазначає, що санкцією вказаної норми передбачено безальтернативне покарання, а саме накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник