№ 536/1138/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко С.М., за участю секретаря судового засідання Альошкіної О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Мельника О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчук Полтавської області, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 19 серпня 2020 року о 22 год. 00 хв. в селі Мирне Кременчуцького району Полтавської області на вул. Садовій, керувала мопедом Honda Dio, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, заперечувала факт керування мопедом в стані алкогольного сп`яніння та пояснила, що 19 серпня 2020 року близько 20 год. 00 хв. вона разом зі співмешканцем ОСОБА_3 повернулася з роботи, чоловік взяв мопеда та поїхав до свого кума в село Мирне. Так як він довго не повертався, вона зателефонувала йому та в телефонній розмові почула, що той нетверезий, тому попросила знайомого відвезти її в с. Мирне, щоб забрати чоловіка та мопед. Коли приїхали в с. Мирне до посту охорони ПСП «Майбородівське», її співмешканець з двома іншими чоловіками вживав алкогольні напої, їхати додому відмовився, між ними виникла сварка та чоловік викликав поліцію. Близько 22 год. 00 хв. приїхали патрульні поліцейські, сказали підписати якісь документи щоб залагодити сварку, на що вона погодилася. Пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестер «Драгер» чи в медичному закладі поліцейські їй не пропонували, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі вона не відмовлялася, бо мопедом не керувала, алкогольних напоїв не вживала.

Захисник адвокат Мельник О.В. просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись, що поліцейськими не були роз`яснені ОСОБА_1 її права та обов`язки, як це передбачено ст. 266 КУпАП. Доказів керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння поліцейський не надав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 19.08.2020 він в с. Мирне разом з кумом ОСОБА_4 розпивав алкогольні напої, куди приїхав мопедом. Приїхала дружина зі знайомим на машині, почалася сварка, він викликав поліцію щоб її заспокоїти. Що на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення він не пам`ятає, бо перебував в стані алкогольного сп`яніння. Мопед зареєстрований на іншу особу, користується ним лише він, так як дружина не їздить та не має права керування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 з огляду на таке.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, на порушення яких посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всупереч вимогам ст.256 КУпАП, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальні і інші відомості необхідні для вирішення справи, в протоколі не зазначено докази, якими встановлена наявність події і складу адміністративного правопорушення та винність правопорушника в його вчиненні.

Так, визнання вини ОСОБА_1 у поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення.

Крім цього, в матеріалах справи відсутній відеозапис вчинення правопорушення (розгляду справи), що не дає можливості встановити дотримання поліцейськими процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та свідчить про відсутність будь-яких доказів на підтвердження інкримінованого правопорушення.

Щодо пояснень свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, то вони не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, а також іншими документами.

ОСОБА_1 заперечує, що керувала мопедом і докази, що підтверджують викладені в протоколі обставини не зазначені.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства ), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Викладене дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана Миколаївна Клименко