Справа № 950/1396/20
Номер провадження 3/950/673/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

До суду одночасно надійшли чотири матеріали про вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження: № 3/950/673/20 (справа 950/1396/20), № 3/950/674/20 (справа 950/1397/20), № 3/950/804/20 (справа 950/1682/20) та № 3/950/805/20 (справа 950/1683/20).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень розглядаються судом одночасно, вважаю необхідним об`єднати дані провадження в одне, присвоївши йому № 3/950/673/20 (справа 950/1396/20).

Так, судом встановлено, що згідно протоколів: серії ВАБ № 290328 від 05.08.2020 року, серії ВАБ № 290352 від 01.08.2020 року, серії ВАБ № 290331 від 10.09.2020 року та серії ВАБ № 290332 від 13.09.2020 року ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 05.08.2020 року о 20:50 год., 01.08.2020 року о 08:00 год., 10.09.2020 року о 19:00 год., та 13.09.2020 року о 08:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою в адресу своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив насильство в сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , не прибув до суду, а його участь у даній справі є обов`язковою, та по відношенню до нього було застосовано примусовий привід, який виконаний не був, але до суду надійшли відомості про перебування останнього за межами Сумської області, що унеможливлює його явку до суду для з`ясування всіх обставин справи, які б могли підтвердити чи спростувати винуватість останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, в матеріалах справи маються чотири протоколи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак, суд вважає, що дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаних правопорушень та недоведеність висунутих звинувачень. Під час подій та під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, свідків які б могли підтвердити чи спростувати факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , не було.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 36, 173-2, 247, 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: О. В. Чхайло