Справа 688/2955/20
№ 3/688/1047/20
Постанова

Іменем України

16 листопада 2020 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , непрацюючої (паспорт НОМЕР_1 від 21.02.2013 року)

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , яка постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2020 року притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року, а саме 28 вересня 2020 року о 13 год. 55 хв. по вул. Герцена в м. Новоград-Волинському Житомирської області керувала автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, своїм процесуальним правом не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у її відсутності не надавала, своєї позиції щодо обставин вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не висловила.

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №090784 від 28.09.2020 року, якими зафіксовано подію та її письмовими поясненнями викладеними у вказаному протоколі, згідно яких остання пила пиво;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.09.2020 року, згідно яких останні були присутні, коли ОСОБА_4 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, однак остання від проходження такого огляду відмовилась;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 видано дане направлення у зв`язку із наявними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкіри обличчя;

- даними постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2020 року, яка набрала законної сили 26.06.2020 року, згідно якої ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

Отже, зібрані у справі докази підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на наведене вище, вважаю, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року, та доведеною вину останньої у вчиненні даного правопорушення.

ОСОБА_4 посвідчення водія не видавалось.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність винної, вважаю, що до ОСОБА_6 слід застосувати адміністративне стягнення необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових порушень в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія правопорушниця не отримувала, отже не може бути позбавленою спеціального права, якого не має.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_6 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, 130 ч. 2, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.В. Козачук