Справа № 465/4159/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/1492/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ситника С.О. на постанову Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови 17 липня 2020 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно яких він 08.07.2020 об 20 год. 20 хв. по вул. І. Пулюя 29 у м. Львові керував автомобілем Mercedes - Benz E230 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп"яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу "Драгер Alcotest" та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 08.07.2020 об 20 год. 20 хв. по вул. І. Пулюя 29 у м. Львові ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes - Benz E230 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Opel Omega д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Оскільки два адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження згідно постанови від 17.07.2020.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ситник С.О. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи передати до Франківського ВП ГУНП у Львівській області в порядку ст. 253 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що не погоджується з даною постановою, оскільки вважає таку постановленою з грубим порушенням норм чинного законодавства. Апелянт вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення окремих законодавчих актів, яким встановлювалась та скасовувалась адміністративна відповідальність за вчинення окремих діянь. Звертає увагу, що 01 липня 2020 року був скасований акт, який встановлював адміністративну відповідальність за вищевказане правопорушення, натомість була встановлена кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 Кримінального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарг захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ситника С.О. вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомили, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067129 та серії ДПР18 №067128 від 08.07.2020, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

У результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

На підставі вищенаведеного, доводи адвоката Ситника С.О. про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, зазначеного в диспозиції ст. 130 КУпАП є безпідставним.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ситника С.О. залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич