Номер провадження: 33/813/1295/20
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Томашевської К.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільненні його від адміністративної відповідальності за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП відмовлено. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави України..

Із змісту вказаної постанови вбачається, що 02.07.2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин продавець ОСОБА_2 за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, будинок 9/12 знаходився у кафе «Арома-кава» без захисної маски, чим порушив санітарно епідеміологічні норми.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції в порушення процесуального права не дослідив дійсні обставини у справі;

2)в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення;

3)в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено що саме порушив ОСОБА_1 , в чому полягає суть правопорушення;

4)матеріали справи не містять фото та відеофіксації, які б вказували на то факт, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні без захисної маски, крім того відсутні покази свідків;

5)до матеріалів справи не долучено доказів того, що поліцейський, який склав протокол, є уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги, заяв про відкладення слухання справи не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню, з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, працівником поліції 02.07.2020 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП серії АПР № 757099 у зв`язку із тим, що останній знаходився за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова,9/12 в кафе «Арома-кава» без захисної маски, чим порушив санітарно-епідіологічні норми.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм яка є обов`язковими для виконання.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи. В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не міститься посилання на порушення особою конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Більш того, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень та в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та приписи постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16.03.2020 року №215, порушення якої йому не інкримінується.

Згідно підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 16 березня 2020 р. № 2215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Отже, при розгляді справи суду першої інстанції слід було врахувати те, що диспозиція норми закону в частині дій, які поставлені у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачає, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, проте за це можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники чи інші особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання.

Так згідно Рапорту інспектора-чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області вбачається, що 02.07.2020 року о 17:43 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 02.07.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова, 9/2, у кафе «Арома-кава» виявлено продавця ОСОБА_1 без маски на обличчі. Заявник: дільничний, самостійно склав протокол. Крім того за даним фактом встановлено, що матеріали зібрані не в повному обсязі, у зв`язку із чим на даний час орган досудового розслідування не має можливості виявити наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення для подальшого внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно особової медичної книжки серії АН №249462, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 працює на підприємстві «Арома-кава» на посаді бариста. Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а лише є працівником вищезазначеного закладу.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В порушення норми даної статті до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додається» зазначаються: пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення серіїАПР18№756087від 25червня 2020року в графі «до протоколу додаються» нічого не зазначено. Крім того протокол складено у відсутності свідків, без фото або відеофіксації.

Інших будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали адміністративної справи не містять.

Натомість в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_1 про те, що він дійсно працює у кафе «Арома-кава». 02.07.2020 року він знаходився на своєму робочому місці, оскільки відвідувачів у кафе не було, маску він зняв, але коли побачив, що в приміщення кафе заходять співробітники поліції він маску надягнув.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи справу допустив неповноту та однобічність в з`ясуванні обставин справи. Викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 - 3 КУпАП.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова