Справа № 461/6411/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1398/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 , його захисника Вовк У.Я. та представника Галицької митниці Держмитслужби Андріїва М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Вовк У.Я. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та накладено стягнення 1 700,00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1368/20900/20 від 26.07.2020, а саме: 1. Цибулини квітів CROCUS SATIVUS, торгової марки ROCO, упаковані у картонні ящики, країна виробника не встановлена, дата пакування не встановлена R11; 10 ящиків, загальна вага нетто 161 кг, загальна вага брутто 174 кг конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 72,54 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови, 26 липня 2020 року близько 11 години 36 хвилин громадянин України ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки з Польщі до України, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху спрощеного митного контролю «Зелений коридор» як пасажир автомобіля марки «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 разом із 5-ма громадянами.

В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху під час огляду, що відбувався у боксі для поглибленого догляду (Акт митного огляду UA209040/2020/025682 від 26.07.2020) було виявлено, товар, що переміщувався в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування від митного контролю, а саме: 1. Цибулини квітів CROCUS SATIVUS, торгової марки ROCO, упаковані у картонні ящики, країна виробника не встановлена, дата пакування не встановлена 10 ящиків, загальна вага нетто 161 кг, загальна вага брутто 174 кг.

Виявлений товар громадянин України ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

Автор протоколу зазначає, що громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 471 МК України.

На постанову судді захисник особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвокат Вовк У.Я. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, змінити її в частині накладення стягнення та повернути товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1368/20900/20 від 26 липня 2020 року, а саме цибулини квітів CROCUS SATIVUS, торгової марки ROCO, упаковані у картонні ящики, країна виробника не встановлена, дата пакування не встановлена R11; 10 ящиків, загальна вага нетто 161 кг, загальна вага брутто 174 кг ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі, після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною в частині конфіскації товару та підлягає зміні в частині накладення стягнення. Вказує, що судом першої інстанції не вказано на якій саме підставі останнім конфісковано товар в дохід держави, адже конфіскації підлягає лише товар, переміщення якого через митний кордон України є заборонено або обмежено законодавством. Звертає увагу, що цибулини крокусів не є товаром, які обмежені чи заборонені для переміщення через кордон України, а відтак не було підстави для їх конфіскації в дохід держави. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови, то апелянт вказує, що дізнався про вищенаведену постанову лише 09 вересня 2020 року та в той же день звернувся в суд з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Вовк У.Я., на підтримку поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 471 МК України, відповідальність настає за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 1368/20900/20 від 26.07.2020 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.07.2020, доповідною запискою державного інспектора митного поста від 26.07.2020, копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та контрольного талону, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , опису предметів, вилучених у ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

На підставі наведеного, суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Доводи апелянта про те, що постанова прийнята з грубими порушеннями чинного законодавства, є надуманими та не приймаються до уваги.

Покликання апелянта про те, що цибулини крокусів не є товаром, які обмежені чи заборонені для переміщення через кордон України, а відтак не було підстави для їх конфіскації в дохід держави, то такі на думку апеляційного суду є безпідставними з огляду на наступне.

Обмеження щодо ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлені ст. 378 МК України, відповідно до якої пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється. Обмеження, не поширюється, зокрема, на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1368/20900/20 від 26.07.2020, а саме: 1. Цибулини квітів CROCUS SATIVUS, торгової марки ROCO, упаковані у картонні ящики, країна виробника не встановлена, дата пакування не встановлена R11; 10 ящиків, загальна вага нетто 161 кг, загальна вага брутто 174 кг має код товару УКТЗЕД та є товаром переміщення якого обмежено законодавством України.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан та застосував таке відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах санкції ст. 471 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвокату Вовк У.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Вовк У.Я. залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич