Справа № 647/3070/20
№ провадження 3/647/2367/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Кириленко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у будинку культури №2 с.Зміївка, ідентифікаційний номер не надано, розглянуто у присутності порушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, клопотань не заявлено

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №095282, 08.11.2020 року о 11-50 год., в м.Берислав по вул 1-го Травня, 182, ОСОБА_1 керував т/з YOUYI ZGТ, д/н НОМЕР_1 , який здійснював нерегулярні перевезення пасажирів автобусом у кількості 6 осіб без засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок, що закривають ніс та рот, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 10 постанови КМУ№641 від 22.07.2020 року, та вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив що на протязі поїздки він не мав змоги контролювати пасажирів щодо перебування ними в салоні автобусу в захисних масках, адже слідкував за дорожньою обстановкою. Він як водій, жодних порушень ПДР не допустив, відповідальність за не вдягнуті маски в салоні автобуса він не несе, а тому просив справу про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Диспозицією ст.44-3КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб , іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до спеціальних нормативно-правових актів.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, міститься посилання на нормативний акт, а саме: п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 № 641 від 22 липня 2020 року, відповідно до якої на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Разом з цим п.п. 2 п. 11 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, передбачено, що саме перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

З наданих до суду матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень; відеозапису, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів, частина яких під час перевірки салону автобуса, не перебували в захисних масках.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 є водієм та одночасно перевізником, та має нести відповідальність за порушення, яке йому поставлено у провину.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд, з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України ), приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено належними та допустимими доказами те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а відтак відсутні підстави вважати, що в діях останнього наявна подія і склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя М.О.Кириленко