Справа № 487/4732/20
Провадження № 3/487/1697/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Янковець Г.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

РНОКПП: невідомо

за ч. 1 ст.130 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020 року о 08 год. 30 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Рюміна та Сінна у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши що у вказаний в протоколі час дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля свого транспортного засобу «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі Центрального ринку, на перехресті вулиць Сінної та Рюміна у м.Миколаєві, однак до салону не сідав та транспортним засобом не керував, при цьому до нього підійшли співробітники патрульної поліції, та в процесі спілкування запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивувавши вказану пропозицію тим, що зі слів свідків він в стані алкогольного сп`яніння здійснював керування транспортним засобом. Від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував.

Крім того пояснив, що за деякий час до цього, прибув на місце події на вищевказаному автомобілі яким керував його знайомий ОСОБА_2 , який в подальшому пішов по своїм справам, залишивши йому ключі від автомобілю.

На підставі викладеного просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпроАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , співробітника патрульної поліції Паламарчука С.С., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.266 КпроАП України -огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Так, відповідно до пунктів 2-3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки алкогольного сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Пунктами 6-7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пункт 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами внесеними Постановою КМУ №883 від 10.11.2017 року, передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 130 КпроАП України ( в редакції Закону № 1446-VIIІ від 07.07.2016 року, з урахуванням положень п.117 Закону № 720-IX від 17 червня 2020 року) встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №416876 від 12.08.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ..

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі.

Вище наведені обставини знайшли своє підтвердження поясненнями наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_5 які зазначили, що ОСОБА_1 у їх присутності, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі окрім того йому були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду.

Крім того, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеними до присяги, надавши аналогічні за змістом пояснення зазначили, що особисто були свідками того, як ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», та здійснюючи рух заднім ходом, допустив незначне контактування з транспортним засобом належним чоловіку ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_5 , було викликано працівників поліції.

Таким чином посилання ОСОБА_1 на той факт, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була обумовлена тим, що за викладених обставин він транспортним засобом не керував є безпідставними та були спростовані сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів у справі.

При цьому суд критично сприймає покази допитаного в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , який стверджував, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом у вказаний у протоколі час, оскільки, саме він керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108» привіз ОСОБА_1 на перехрестя вулиць Рюміна та Сінної, після чого залишивши йому ключі від даного транспортного засобупішов по своїм справам, оскільки він не був безпосереднім свідком вчинення ОСОБА_1 правопорушення, та прибув на місце події після працівників поліції, при цьому, як вказував свідок ключі від транспортного засобу він передав ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушено п.2.5 ПДР України, яким встановлено безумовний обов`язок водіїв, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 , як особа яка має спеціальне право на керування транспортними засобами, зобов`язаний знати та неухильно виконувати ПДР України.

Таким чином, заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як намір уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними на строк один рік та штрафу в межах санкції статті 130 ч.1 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1КпроАПУкраїни у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, - ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КпроАП України та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. (отримувач ГУК/ Миколаївська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача (ДКСУ): казначейство України (ЕАП), номер рахунку:UA0014001 кодкласифікації доходів бюджету: 21081300, найменування кодукласифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) у доход держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, кодкласифікації доходів бюджету22030106).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: І.О.Притуляк