19.11.2020 Провадження № 3/331/1384/2020
Єдиний унікальний номер 331/3388/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Самарканд Республіки Узбекистан, громадянина України, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 року о 12 годині 30 хвилин в приміщенні магазину «Happy shop» ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не забезпечив виконання вимоги щодо наявності засобів індивідуального захисту для продавців в магазині, а саме захисних масок або респіраторів, чим порушив підпункт 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є приватним підприємцем та здійснює діяльність щодо продажу промислових товарів на ринку Анголенко, у його магазині працюють наймані продавці. На момент, коли працівники поліції прийшли із перевіркою, його не було на місці. При цьому, стверджував, що продавці його магазину були забезпечені і масками, і антисептиками. Крім того, зазначив, що продавець був без маски у зв`язку із тим, що хотів випити води, саме тому тимчасово її зняв. Важає, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки він на момент перевірки у магазині присутній не був, тому не повинен нести відповідальність за дії своїх продавців.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що є бізнес-партнером ОСОБА_1 , вони разом відкрили магазин, де він особисто здійснював реалізацію товару. Через два дні після відкриття до магазину прибули поліцейські в цивільному одягу, він подумав, що що це звичайні клієнти, але ті здійснювали зйомку на приховану камеру, а потім звинуватили його у роботі без захисної маски. Він пояснив поліцейським, що зняв маску на п`ять хвилин, аби випити води. При цьому, показав їм, що в них є засоби дезінфекції, та вони дотримуються усіх правил та карантинних заходів. Поліцейські одразу склали протокол. на нього особисто, а через деякий час після прибуття ОСОБА_1 , і на нього також. Також додав, що усі десять годин знаходитись у масці на робочому місці дуже незручно.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Згідно пп. 1 п. 10 зазначеної Постанови на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до п. 17 вказаної вище постанови Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, затверджених Постановою головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05. 2020, торгівля продовольчими та непродовольчими товарами повинна здійснюватися з дотриманням санітарних вимог та з урахуванням цих рекомендацій, спрямованих на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

У відповідності до п. 1 зазначених Рекомендацій на вході до закладу торгівлі, а також на кожному вході до торговельно-розважального центру необхідно, зокрема, організувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60% для ізопропілових спиртів та понад 70% для етилових спиртів.

Пунктом 7 зазначених вище Рекомендацій встановлені вимоги щодо закладів торгівлі. Так, працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (засоби індивідуального захисту). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом. Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання 313, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ.

Відповідно до ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.08.2020 року; рапортом рядового поліції Гераскіної А.; копіями відповідних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відеозаписом подій, на якому зафіксовано, що продавець ОСОБА_2 без засобів індивідуального захисту знаходячись у магазині «Happy shop», обслуговує покупців, видає товар, приймає оплату за нього. При цьому захисної маски у нього немає взагалі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не повинен нести відповідальність з огляду на відсутність у магазині на момент перевірки, суддя відкидає, оскільки особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину визначаються Тимчасовими рекомендаціями щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину, тобто така діяльність дозволяється виключно за умови дотримання суб`єктами господарювання встановлених вимог, відповідно до яких контроль за використанням працівниками засобів індивідуального захисту здійснює саме адміністрація закладу - у даному випадку ФОП ОСОБА_1 .

Також суддя не бере до уваги і доводи правопорушника про те, що провадження у відношенні продавця ОСОБА_3 закрито за постановою іншого судді, оскільки у відповідності до приписів статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також суд відкидає пояснення правопорушника про те, що продавець зняв маску тимчасово для прийняття їжі та води, оскільки вони спростовуються відеозаписом, продемонстрованим у судовому засіданні.

Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП, оскільки провина останнього підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставиною що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою ст. 34 КУпАП, є перше притягнення до відповідальності. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

Враховуючи, сімейний, майновий стан останнього, характер вчиненного правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, одержувач: УК в Олександрівському районі м. Запоріжжя, 21081100, рахунок: UA0008003, , банк: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн., отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процессу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова