Справа № 211/6155/20
Провадження № 3/211/2860/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2020 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює продавцем ФОП « ОСОБА_2 », має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за статтею 44-3 КУпАП,-

за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

встановив:

19 вересня 2020 року близько 00:45 години в магазині «Тетяна-3» по АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність без засобів індивідуального захисту: маски на обличчі, чим порушила п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 зі змінами, внесеними постановою КМУ № 641 від 22.07.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( стаття 9 КУпАП).

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Так, положеннями статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно до п.п. 1 п. 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, відсутні. У справі відсутні фіскальні чеки або інші документи, які б підтверджували факт продажу нею продуктів харчування, не додані фото- або відеоматеріали на підтвердження цих дій, відсутні показання свідків, яким ОСОБА_1 продала у цей день будь-які продукти харчування, в тому числі без засобів індивідуального захисту.

До суду надано лише звернення ОСОБА_3 на урядову гарячу лінію (який не зазначений в якості свідка в протоколі) та документи, що підтверджують трудові відносини ОСОБА_1 із ФОП « ОСОБА_4 ».

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, сукупністю досліджених доказів по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт здійснення ОСОБА_1 продажу продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, що свідчить про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, а відтак і відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП слід закрити на підставі пункту статті 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останньої.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ст. 247 КпАП України, -

постановив:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня