Справа № 369/7191/20 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/4065/2020 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 26 " жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, працюючого водієм екстренної медичної допомоги, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови, 30.05.2020р., близько 10 год. 50 хв., в с. П. Борщагівка по вул. Чкалова, 45, ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі "Peugeot Boxer" д.н.з. НОМЕР_1 , здаючи заднім ходом, не переконавшись у безпечності руху здійснив наїзд на автомобіль "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просив змінити вказану постанову в частині накладення стягнення та накласти штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказав, що про день та час розгляду справи повідомлений не був, справу було розглянуто за його відсутності, копію постанови він не отримував.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказав, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки; вважає, що суд формально підійшов до встановлення обставин справи, наявним у справі документам та безпідставно позбавив його права керування транспортними засобами на 6 місяців, не врахувавши, що він визнав свою провину у дтп,це є першим його правопорушенням за весь час роботи водієм, не врахував специфіку його роботи, оскільки він працює водієм екстреної медичної допомоги та перевозить хворих, в тому числі і хворих на СОVІD-19, цим заробляє на життя собі та своїм дітям.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги про необхідність поновлення строку на оскарження постанови, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Так, з постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні від 20.07.2020р. присутнім не був, копію постанови на його звернення йому було надано лише 18.09.2020р.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що він дізнався про існування постанови щодо нього лише 18.09.2020р. нічим не спростовані, а тому апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку поважними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно невідповідності призначеного адміністративного стягнення особі правопорушника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції не в повній мірі було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №431746 від 30.05.2020 року, складеного щодо ОСОБА_1 ; схемою ДТП від 30.05.2020 року, на якій вказано місце скоєння ДТП; поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, місцевий суд не перевірив та не врахував належним чином даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, якийповністю визнав свою вину, має 20 - річний стаж керування транспортними засобами, працює водієм екстреної медичної допомоги, а тому позбавлення його права керування транспортним засобом ставить його у скрутне матеріальне становище.

Крім того, судом не враховано те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова зміні в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 340 грн. Саме таке стягнення, на думку апеляційного суду, відповідатиме меті адміністративного стягнення - вихованню ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2020року.

Апеляційну скаргуОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову суддіКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова скарженню не підлягає.

Суддя ___________________