Справа № 453/350/20
№ провадження 3/453/266/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2020 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, фізичної особи-підприємця,
за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -
Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 523957/202 від 06.03.2020 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП України, а саме, що вона 06.03.2020 року о 14 год. 30 хв., будучи фізичною особою-підприємцем павільйону «У Наді», що у с. Кам`янка Сколівського району Львівської області, перебуваючи на робочому місці, здійснювала торгівлю алкогольними напоями без відповідних документів, а саме про право продажу даних алкогольних напоїв, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що поліцейським безпідставно складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене я. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки 06.03.2020 року о 13 год. 30 хв. до її торгового павільйону, де вона здійснює підприємницьку діяльність, приїхав її знайомий, який привіз п`ять пляшок настоянки медовухи для її чоловіка, яку він залишив її працівниці і поїхав. У цей час до павільйону зайшли декілька людей (приблизно десять), які замовили поїсти і присіли за стіл. Коли її працівниця взяла прозорий поліетиленовий пакет, у якому була дана настоянка, щоб заховати його у підсобне приміщення, один із вказаних відвідувачів підійшов до неї і вихопив з рук пакет, з якого дістав одну пляшку настоянки медовухи та почав на підвищених тонах пояснювати, що він з податкової інспекції. Після цього, він дістав купюру номіналом сто гривень і кинув її на стіл, при цьому сказавши, що це гроші за дану настоянку. Коли я пояснювала йому, що це настоянка не для продажу, а для власного використання моїм чоловіком, він нічого не хотів слухати, однак гроші забрав і разом, як виявилось пізніше, із своїми колегами почав складати акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберіганні алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, який після його заповнення мені було надано для підпису. Після цього, один із працівників податкової служби забрав у мене вищевказаний поліетиленовий пакет із рештою настоянки медовухи, вийняв із нього решту настоянки, а саме чотири пляшки, які замотав у харчову плівку на яку приклеїв листок паперу із зазначенням трьох прізвищ працівників ГУ ДПС у Львівській області і дату, а саме 06.03.2020 року. На мої зауваження чому на даному папері немає підписів працівників, останній повідомив, що так має бути і передав її на моє відповідальне зберігання. Через декілька хвилин, працівник ДПС почав писати інший акт у котрому вказав що мною, як суб`єктом господарської діяльності здійснювався продаж алкогольного пива і запропонував мені його підписати на що я категорично відмовилась, оскільки це також не відповідало дійсності, після чого, останній сказав, що оскільки я така вперта, то він влаштує мені солодке життя і почав викликати поліцію. Через деякий час до мого торгівельного павільйону приїхали працівники Сколівського ВП, які відібрали у всіх пояснення, забрали у працівника ГУ ДПС у Львівській області одну пляшку настоянки медовухи, яку він надав останнім вказавши, що я продала йому цю пляшку за сто гривень, однак гроші, за котрі я нібито продала йому дану пляшку, не надав.
У судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не знайшла свого підтвердження і спростовується наступним.
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В той же час, санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП регламентує відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку .
З даних, що містяться у протоколі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідних дозвільних документів.
Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та цивільного законодавства, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг за гроші.
Однак, з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та з направлених до суду матеріалів, не вбачається, те що гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідних на це дозвільних документів.
Суд також не бере до уваги письмові пояснення свідків, оскільки особи, якими такі пояснення надавались, не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань і відмову від дачі показань, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України. Крім того, такі суперечать поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наданим нею для огляду у судовому засіданні письмовим доказам, а саме документам, одержаним з територіального органу ДПС у Львівській області, в тому числі долученій до матеріалів справи копії Акту Головного управліня ДПС у Львівській області № 13/211/32.01./2297313/46 від 13.03.2020 року.
Таким чином, суд констатує відсутність достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки не доведено сам факт продажу нею алкогольних напоїв без відповідного на це дозвільного документу, отримання за це коштів, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративні правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя