П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Діяментовича Д.Г.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене

ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116637 від 07.10.2020 р., за яким останній 07.10.2020 р. об 11:00 годині в м. Херсон, вул. Порт Елеватор, 8-А, керуючи транспортним засобом «Lexus 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «OPEL VECTRA (INSIGNIA)», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого місце пригоди залишив. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, під час судового розгляду захисник Діяментович Д.Г. зазначив, що дійсно ОСОБА_1 07.10.2020 р. по вул. Порт Елеватор, 8-А в м. Херсоні був причетним до дорожньо-транспортної пригоди, проте остання відбулась з вини іншого водія. Автомобіль ОСОБА_1 , в якому він перебував з дружиною та неповнолітньою дитиною, був припаркований. Одразу як відбулось контактування транспортних засобів, він викликав патрульну поліцію, а зі свого боку з метою зупинки водія, оскільки не запам?ятав номер автомобіля, став його наздоганяти, щоб припинити правопорушення.

Просив суд звернути увагу, що характер руху автомобіля «OPEL VECTRA (INSIGNIA)» був неадекватним, що також викликало у ОСОБА_1 побоювання у спричиненні шкоди стороннім особам. Вважає, що особа, щодо якої складено протокол, діяла в стані крайньої необхідності, що є підставою для закриття провадження у справі.

Поліцейський Гарастюк Д.М. суду пояснив, що не виключає тієї обставини, що ОСОБА_1 в тих умовах, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, діяв в стані крайньої необхідності, оскільки на водія «OPEL VECTRA (INSIGNIA)» того дня було складено три протоколи про порушення ПДР, а саме: за ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що він, як особа, уповноважена на складання протоколу, в ситуації, яка виникла був зобов?язаний скласти відповідний протокол, проте ситуація була неоднозначною і дії ОСОБА_1 були співмірними з обстановкою, за якої відбулась дорожньо-транспортній пригоді.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення під час оформлення матеріалів справи за ст. 122-4 КУпАП обґрунтована особою, уповноваженою на складання протоколу наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116637 від 07.10.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 07.10.2020 р. та встановлено пункти ПДР, порушення яких мало своїм наслідком складання протоколу за ст. 122-4 КУпАП. Зокрема встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 ПДР (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов?язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п. 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» п. 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки);

- схемою місця ДТП від 07.10.2020 р., що містить інформацію щодо місця, де відбулась дорожньо-транспортна подія; інформацію щодо отриманих пошкоджень автомобілями. Так автомобіль «Lexus 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження заднього лівого крила, двох лівих дверей, переднього лівого крила, переднього лівого колеса. Автомобіль «OPEL VECTRA (INSIGNIA)», реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав пошкодження переднього бамперу, лакофарбового покриття с правої сторони автомобіля.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких він підтвердивши обставини, дорожньо-транспортної пригоди, зазначив, що водій «OPEL VECTRA (INSIGNIA)» став з високою швидкістю залишати місце дорожньо-транспортної пригоди. Він не запам`ятав номер автомобіля, а тому став його наздоганяти, коли ж він його наздогнав, то виявилось, що автомобіль вилетів з проїжджої частини, а у водія були ознаки алкогольного сп?яніння.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з?ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених ст. ст. 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю доведена належними та допустимими доказами (постанова Верховного Суду від 21.08.2019 р. справа №215/5304/16-а).

З метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеню вини, прийняттю рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передує своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування усіх обставин. суд має виходити з обставин, встановлених суб`єктом владних повноважень при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, характеру виявленого проступку та мотивів, за яких його вчинено.

Оцінюючи факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

За ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. З досліджених судом доказів вбачається, враховуючи зміст фактичних обставин, як встановлених судом, так і особою уповноваженою на складання протоколу, дійсно ОСОБА_1 місце пригоди залишив, що фактично ним і не заперечується.

Проте, заслуговують на увагу як заперечення захисника, так і пояснення поліцейського про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, з огляду на таке.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (ст. 18 КУпАП).

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 р. (справа №686/5225/17) у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Перевіривши обставини справи суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.10 ПДР у зв?язку з крайньою необхідністю, зумовленою негайною потребою зупинити водія автомобіля «OPEL VECTRA (INSIGNIA)», на якого також розповсюджувались вимоги вищезазначеного пункту ПДР і який їх не дотримався, про що свідчать складені щодо нього протоколи за ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також підтверджує позицію ОСОБА_1 про характер руху автомобіля «OPEL VECTRA (INSIGNIA)», що не відповідав обстановці. Крім того, як вбачається з оглянутих судом протоколів щодо водія «OPEL VECTRA (INSIGNIA)», останній був зупинений лише внаслідок активної позиції ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин та з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), а також обставин, встановлених судом, про що зазначено вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, оскільки на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. ст. 18, 122-4, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії особою у стані крайньої необхідності закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська