Номер провадження: 33/813/1188/20
Номер справи місцевого суду: 522/5412/20
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 02 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених

обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює майстром перукарем «Frizor» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 20 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду першої інстанції, 20 травня 2020 року, близько 15 год. 40 хв., громадянин ОСОБА_1 в місті Одеса по вул. Сегедська, 18, в приміщенні перукарні «Frizor» надавав послуги побутового обслуговування населення (перукарські послуги), чим порушив Постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: порушення правил щодо карантину людей.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що він не отримував копію оскаржуваної постанови, а про її існування йому стало відомо лише 01 серпня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та 02.08.2020 року він подав апеляційну скаргу, яка була йому повернена, у зв`язку з тим, що він не порушував питання про поновлення йому строків на апеляційне оскарження. Копію зазначеної постанови Одеського апеляційного суду він отримав 11.09.2020 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

ОСОБА_1 зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення осіб, яким надавалися послуги та будь-які інші докази того, що він надавав послуги побутового обслуговування.

Також суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, тому не може бути притягнутий до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки відповідальність несе суб`єкт господарювання.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у письмовому провадженні.

Щодо заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження

Пунктом 8) ч.2 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

В свою чергу матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про надіслання ОСОБА_1 вказаної постанови засобами поштового чи електронного зв`язку.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення 02.08.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка була йому повернена, у зв`язку з тим, що він не порушував питання про поновлення йому строків на апеляційне оскарження. Копію зазначеної постанови Одеського апеляційного суду він отримав 11.09.2020 року.

Повторно ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 16.09.2020 року.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, як такий, що був пропущений з поважних причин, а отже підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Згідно п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 16 березня 2020 р. № 2215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

04.05.2020 року Постановою КМУ №343 було внесено зміни до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та було продовжено заборонену відвідування та роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів побутового обслуговування населення до 22.05.2020 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ст.44-3 КУпАП.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 347874 від 20.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 20 травня 2020 року, близько 15 год. 40 хв., в місті Одеса за адресою: вул. Сегедська, 18, в приміщенні перукарні «Frizor» надавав послуги побутового обслуговування населення (перукарські послуги), чим порушив Постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року;

- поясненнями співробітників поліції: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили суду першої інстанції, що в момент перевірки «Barbershop Frizоr», в приміщенні здійснювались послуги із стрижки двох людей, на зауваження співробітників поліції про заборону здійснення підприємницької діяльності на період карантину, перукарі не реагували та продовжували здійснювати стрижку людей, які сиділи у кріслах для клієнтів перукарні. Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 та в доданих до протоколу поясненнях він зазначив, що стриг свого знайомого (а.п.8).

- DVD-диском з відеофіксацією правопорушення, який містить відеозапис, на якому ОСОБА_1 виконує послуги із стрижки людей. На момент відеозйомки співробітниками поліції у приміщенні перукарні отримували послуги стрижки двоє громадян;

- фотографіями з місця вчинення правопорушення.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20 травня 2020 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Разом з тим, оскільки адміністративна відповідальність носить індивідуальний характер, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що за це можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники чи інші особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, так як ОСОБА_1 свідомо надавав послуги в приміщенні перукарні, належній суб`єкту господарювання ТОВ «Франк», з яким він перебуває у трудових відносинах.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаходячись в трудових відносинах з ТОВ «Франк», здійснював надання перукарських послуг, тому саме ним були порушені вимоги п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 16 березня 2020 р. № 2215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що саме ТОВ «Франк» повинно нести відповідальність за порушення умов карантину, апеляційний суд приймає їх до уваги, оскільки в діях даного суб`єкту господарювання також вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, однак, вони не є предметом доказу у даній справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 347874 від 20.03.2020 року складений лише відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що об`єктом вказаного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, такі дії завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Апеляційний суд наголошує, що не виконавши встановленні Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, яким дана належна правова оцінка.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

На думку апеляційного суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права фактично зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко