Справа №303/6431/20
3/303/2945/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268459 від 26.10.2020 року вказано, що ОСОБА_1 26.10.2020 року о 10 год. 50 хв. на автодорозі М-06 774 км+50 м керував транспортним засобом «I-VAN», н.з. НОМЕР_1 , та здійснював пасажирські перевезення за маршрутом № 233 сполученням «Ужгород-Мукачево» без одягнутих засобів індивідуального захисту зокрема распіраторів або захисних масок, чим порушив п.п.1, 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав частково, пояснив, що захисна маска у нього була на обличчі, однак в останній момент одна з резинок відірвалася і маска повисла на одному вусі. Запасні маски він перед цим він роздав пасажирам автобуса, які їх не мали.

Переглядом відеозапису, який міститься на DVD-R диску, встановлено, що у момент заходу працівників поліції у автобус у водія ОСОБА_1 захисна маска знаходилася у висячому положенні на правому вусі, що повністю узгоджується з поясненням ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка

- 2 -

притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази та переглянувши відеозапис, суд прийшов до висновку, що водій автобуса ОСОБА_1 за даних обставин об`єктивно не міг передбачити, що резинка, яка тримала маску на лівому вусі, обірветься.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а отже, про відсутність події та складу вказаного адміністративного правопорушення у його діях.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський