ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 Справа №607/16482/20

провадження №3/607/5901/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації : АДРЕСА_1 ;

за ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Тернопільського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП .

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 року №403644 вбачається, що 22 липня 2020 р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись на центральному ринку в м.Тернопіль вул.Живова, 9, в супереч вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 р. №2473-VІІІ, не будучи резидентом і не маючи дозволу Національного банку України на здійснення валютних операцій, чим порушив вимоги Декрету України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.162 КУпАП, а саме як, незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав. Зазначив, що у його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП. У зв`язку із цим просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Так, частина 1 статті 162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ст.162 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

-які суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей порушено ( об`єкт );

-в чому виражається діяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (здійснення незаконного скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави) (Об`єктивна сторона правопорушення);

-суб`єкт адміністративного проступку - фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку;

-суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Karelin v. Russia» (заява № 926/08, остаточне від 06.03.2017р.), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Щодо наданого як доказ рапорту інспектора поліції Настина В.В.. суддя не може вважати належним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що 22.09.2020 р. на ринку в м.Тернополі по вул.Живова, 9 ОСОБА_2 повернула своєму знайомому ОСОБА_3 борг в сумі 250 грн. Будь-яких валютних операцій не здійснювала.

Із квитанції №002961 від 29.09.2020 р. та постанови поліції від 28.09.2020 р. вбачається, що грошові кошти в сумі 250 грн., вилучені у ОСОБА_1 здані на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Тернопільській області .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б підтверджували об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст.162 КУпАП, а саме факт скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу чи застави.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №403644 від 22.09.2020 р. не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін