17.11.2020 провадження №3/389/1328/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Липівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності 02 вересня 2020 року за ч.1 ст.122 КУпАП,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №655742 від 28 вересня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 , 02 вересня 2020 року о 12 год. 00 хв. перебуваючи на території Опорного навчального закладу села Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області не виконав законні вимоги працівника поліції пройти до службового автомобіля, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, штовхав його, на зауваження не реагував, чим вчинив злісну непокору працівнику поліції при виконанні ним службових обов`язків. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ст.185 КУпАП не визнав, бо поліцейський порушивши всі норми людської гідності примушував його в присутності людей признаватися в правопорушенні, якого він не вчиняв, бив його по ногах, змушував сісти в патрульний автомобіль, вів себе неадекватно. Коли він сів у свій автомобіль і зачинився, поліцейський витягнув балончик і задув ним у автомобіль. Він після цього викликав «102», люди, які були поряд не давали поліцейському з нього знущатися. Ніяких протиправних дій він не вчиняв.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави стверджувати те, що непокора повинна бути злісною. Злісність непокори проявляється у відмові від виконання наполегливих, неодноразових законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконання ним службових обов`язків, або відмова, яка виражена в зухвалій формі, що свідчити про явну зневагу до поліцейського.

Іншою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є законність розпорядження/вимоги поліцейського. Суд вважає, що цією ознакою охоплюється обов`язок поліцейського проінформувати особу у доступний для неї спосіб про те, що указане розпорядження/вимога надходить саме від поліцейського, що вимагає від особи особливого ставлення до такого розпорядження/вимоги та необхідності його виконання. Розпорядження/вимога поліцейського повинні бути законними, тобто можливість поліцейського зробити таке розпорядження чи вимогу, що породжує в подальшому у особи обов`язок вчинити певні дії, утриматись від їх вчинення, усвідомити, передбачити та спрогнозувати свою подальшу поведінку повинна передбачатись Законом України «Про національну поліцію» або іншими нормативними документами, що регламентують службову та професійну діяльність поліцейського. Таке розпорядження чи вимога повинні бути зрозумілі особі, обов`язок забезпечити зрозумілість цього розпорядження чи вимоги лежить на поліцейському.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" вказано, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац 2 п.7). Саме це тлумачення є визнаначальним, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Таким чином, для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

На підставі Закону України "Про Національну поліцію" поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати заходи примусу, визначені ст.42 вказаного Закону, а саме фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ОСОБА_1 стверджує, що 02 вересня 2020 року він не вчиняв будь-яких протиправних дій, які свідчили про злісну непокору працівнику поліції, а навпаки неправомірні дії були вчинені працівником поліції по відношенню до нього.

Разом з цим належних доказів, які б свідчили про те, що працівником поліції було висунуто законні розпорядження чи вимоги, які висловлювались наполегливо чи неодноразово та не були виконані ОСОБА_1 до протоколу не долучено.

Як вбачається зі змісту протоколу ОСОБА_1 поліцейським була висунута вимога - пройти до службового автомобіля та він відмовився її виконувати. При цьому, даних про те з яких, передбачених законом підстав, поліцейським була висунута зазначена вимоги, що стало причиною її висунення та для якої мети ОСОБА_1 повинна була вчинятись така дія матеріали справи не містять. З письмових пояснень свідків вбачається, що поліцейський просив ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля, але він відмовився, сів до свого автомобіля та послідував за авто поліції до сільської ради. Із врахуванням наведеного, вимогу поліцейського пройти до службового автомобіля, не можливо буквально розцінювати як законну вимогу яка повинна беззаперечно виконуватися особою. Інших доказів, зокрема відеозапису правопорушення суду не надано. Зрештою у протоколі не зазначено прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, вимоги якого не виконав ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Г.В. Берднікова