ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1351/20 Справа № 186/894/20 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: правопорушника ОСОБА_1 , захисника Мелешко І.В., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 12 липня 2020 року о 02 годині 16 хвилин по вул. Молодіжна, буд. 47, м. Першотравенська водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна млява мова, почервоніння зіниць очей. Від запропонованого у встановленому законом порядку проходження медогляду, а саме продуття спец пристрою «Драгер» на місці в присутності двох свідків відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому апелянт вказує, що докази на які послався суд не доводять його вину, так як протокол та рапорт є субєктивною думкою працівника поліції, а також свідків в суді не допитували. Апелянт вважає, що відеозапис надісланий начальником Першотравенського ВП також є неналежним доказом тому, що докази долучає лише особа, яка склала протокол. Крім того, апелянт вказує, що фідеозапис не відображає всіх подій і на видео не видно факту, як він просив працівників поліції доставити його до закладу охорони здоров`я, чого не було зроблено, тому зазначає про порушення порядку проходження огляду.

В апеляційному суді захисник Мелешко І.В. та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серій БД № 1251375 від 12 липня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Протокол підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких видно, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, як на місці зупинки за допомогою пристрою Драгер.(а.с.3-4)

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного, в якому зазначено, що правопорушник ОСОБА_1 від проходження огляду та підписання акту відмовився, що засвідчено підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5)

- постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП(а.с.9)

- відеозаписом з нагрудник камер працівників поліції на якому зафіксовано зазначені обставини.(а.с.38)

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння та просив щоб його доставили в закладі охорони здоров`я, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь- які письмові пояснення ОСОБА_1 щодо даної вимоги. Під час апеляційного перегляду даних, які б підтвердили даний факт також не було надано.

Апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків відповідно до ст.251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам, а тому доводи апелянта також є безпідставними.

Стосовно доводів про неналежність відеозапису як доказу, то вони є необгрунтованими, так як відповідно до ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На переконання апеляційного суду відеозапис підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький