Справа № 192/1669/20
Провадження № 3/192/531/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Святовасилівка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №512097 від 09 жовтня 2020 року, складеного капітаном поліції Солонянського ВП Скоромним В.В., 09.10.2020 о 15 год. 00 хв. в с.Святовасилівка по вул.Центральній біля будинку 10, ОСОБА_1 керував скутером «Хонда Діо 27», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а також пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав, пояснив, що в 09.10.2020 сів за кермо скутера «Хонда Діо 27» та поїхав до магазину в центр Святовасилівки, до нього підійшли працівники поліції, як вони пояснили у зв`язку з тим, що у нього під час руху не був застебнутий мотошолом. Працівники поліції склали протокол щодо порушення ПДР під час бесіди на їх запитання вказав, що в цей день вживав алкогольні напої. Працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він згоди не дав, в результаті чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, опитавши ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивші матеріали справи, приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд, при розгляді справи, керується положеннями частини 1 статті 130 КУпАП в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 .07.2016, що діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

За клопотанням особи щодо якої було складено протокол судом були допитані свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснив в суді, що 09.10.20 був залучений працівниками поліції в якості свідка. Працівники поліції запросили його в кабінет в якому вже знаходився ОСОБА_1 , виклали йому обставини справи, зазначивши, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та перебуває у стані сп`яніння, в його присутності запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_5 відмовився. Свідком пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів він не був. Його запросили вже до кабінету працівника поліції під час оформлення матеріалу. Будь-яких інших пропозицій окрім прохолодження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_5 не було. Будь-яких технічних засобів для визначення стану сп`яніння у працівників поліції він не бачив та вони не пропонували пройти огляд із їх застосуванням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 пояснив в суді, що 09.10.20 був залучений працівниками поліції в якості свідка щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 пояснив, що свідком саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом не був, про ті події йому розповіли працівники поліції, своєю рукою пояснення не писав, лише підписав. У його присутності ОСОБА_1 взагалі не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, лише зазначили, що від огляду він відмовився.

Судом встановлено, що при складені протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції не було дотримано порядку встановленого законом. Так, в порушення вимог Інструкції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та з використанням спеціальних технічних засобів. Поліцейськими не було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , протокол складався у відділі поліції, куди були запрошені свідки. Огляд було запропоновано пройти не на місці зупинки, а у відділенні поліції, крім того, спеціальні технічні засоби, як вказували свідки, у поліцейських були відсутні та ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд одразу в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, сам протокол про адміністративне правопорушення суд визнає не належним доказом у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.

ОСОБА_1 суду був наданий консультативний висновок спеціаліста від 22.10.20 зроблений психіатром Сарахман Л.М., яким підтверджується наявність у ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 2016 року за психіатричним захворюванням шизофренія. Даний факт також підтверджується встановленим діагнозом, доданим до матеріалів справи, епікризом.

Дані матеріали можуть свідчити про нездатність ОСОБА_1 усвідомлювати протиправний характер своїх дій під час складення протоколу про адміністративне правопорушення 09.10.2020.

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Встановлення і засвідчення стану неосудності вимагає проведення експертизи спеціалізованими уповноваженими на те установами відповідно до закону.

У зв`язку з тим, що експертиза щодо встановлення неосудності ОСОБА_1 в рамках даного провадження не провадилась, відомості про визнання ОСОБА_1 недієздатним у суду відсутні, суд позбавлений беззаперечних доказів стану ОСОБА_1 (осудності/неосудності) під час подій 09.10.2020 та оформлення у зв`язку з цим протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим справа підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 20, ст. 130, ст. 247 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Тітова