Провадження № 33/4808/522/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Андрусенка І.Я., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 128961 від 19 вересня 2020 року ОСОБА_1 19 вересня 2020 року о 01-32 год. в м. Івано-Франківську по вул. Дудаєва, 10, керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Андрусенко І.Я. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову, закрити провадження по справі.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що суд при прийнятті рішення порушив вимоги КУпАП, у зв`язку з чим постанова є незаконна. Вказує, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Пояснює, що ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом 19 вересня 2020 року о 01 год. 32 хв. В цей час, автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований по вул. Дудаєва в м. Івано-Франківську. ОСОБА_1 зі знайомим ОСОБА_2 поверталися додому. Останній зателефонував до знайомого ОСОБА_3 , щоб той забрав автомобіль та відвіз їх додому. Оскільки ОСОБА_3 повідомив, що приїде через 20 хвилин, вони сіли в автомобіль погрітися, включили тепло і чекали. В цей час під`їхав автомобіль працівників поліції, просив ОСОБА_1 пред`явити документи. Він пояснював, що не керував автомобілем. Однак, поліцейські запропонували пройти огляд на стан сп`яніння біля автомобіля та склали протокол. Після цього, підійшов ОСОБА_3 , забрав автомобіль разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про допит цих свідків. Вказує, що суд не надав належної оцінки відеозаписам в матеріалах справи. Вони підтверджують, що коли підійшли поліцейські, автомобіль був припаркований, а також те, що ОСОБА_1 повідомляв їм, що не керував автомобілем, не був водієм. Наголошує на відсутності доказів відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Письмові пояснення свідків записані на наперед підготовлених бланках, а тому викликають сумнів. Пояснює, що ОСОБА_1 заперечував, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці у присутності двох свідків та пропонували пройти такий огляд в медичному закладі в присутності двох свідків. Зазначає, що у протоколі не вказана причина зупинки водія ОСОБА_1 передбачена ст. 35 Закону України «Про поліцію», що свідчить про те, що він не рухався автомобілем і його не зупиняли. Посилається на позицію Верховного Суду у постанові від 29 квітня 2020 року № 161/5372/17 відносно свідків та те, що в даному випадку пояснення свідків зафіксовані без можливості висловити свою думку. Вказує, що у постанові відсутній запис про технічний засіб за допомогою якого здійснювалась відеозйомка.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник Андрусенко І.Я., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Сторона захисту заявила клопотання про виклик свідків, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в задоволенні якого відмовлено, оскільки не було наведено переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які містять їх письмові пояснення, та інші докази, з якими вони узгоджуються.

Також сторона захисту заявила клопотання про допит як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В задоволенні клопотання відмовлено, оскільки як пояснив ОСОБА_1 , вони з ОСОБА_2 колеги, в той вечір відпочивали разом, а тому він може бути зацікавлений в результатах розгляду справи, а ОСОБА_3 прибув, коли поліцейські склали протокол, тому не зможе повідомити жодних обставин, які мають значення для розгляду даної справи.

ОСОБА_1 та його захисник Андрусенко І.Я. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Андрусенка І.Я., перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Перевіривши доводи сторони захисту, вважаю, що суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду даної справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2020 року серії ДПР18 № 128961 (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділенням поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 4).

Зазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2020 року серії ДПР18 № 128961 (а.с. 1) 19 вересня 2020 року о 01 год. 32 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дудаєва, 10, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO», номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківсбкій області лейтенантом поліції Якимчук Б.Б., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний нею, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , містить їх дані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року (а.с. 2) вбачається, що 19 вересня 2020 року о 01 год. 40-45 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дудаєва, 10, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що вони засвідчили своїм підписом у протоколі

Доводи сторони захисту про те, що пояснення свідків записані на заздалегідь заповнених бланках, з огляду на зміст цих пояснень та тієї інформації щодо події адміністративного правопорушення, що міститься в них, не є підставою для сумніву в об`єктивності викладених свідчень. Порушень при їх відібрані не встановлено.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у КНП ПНЦ І-ФОР від 19 вересня 2020 року (а.с. 3) огляд ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, в закладі охорони здоров`я не проводився.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 4), на яких відображено безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, а саме: спілкування поліцейського з особою на місці водія в автомобілі з пасажиром на фоні звуку мотора, в ході якого поліцейський запитує «звідки Ви їдете, з роботи»; процес перевірки документів; як поліцейський просить «заглушити» автомобіль; як поліцейський виявляє ознаки алкогольного сп`яніння, запитує особу, чи вживав він алкогольні напої, що останній заперечує, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, на що водій не погоджується; процес залучення свідків; спілкування поліцейського з свідками; як поліцейський пропонує особі, що перебувала на місці водія, пройти огляд на стан сп`яніння на місці, дає трубку, на що останній відмовляється, пояснює, що не хоче; як поліцейський пропонує проїхати в медичний заклад для проходження огляду, особа відмовляється; поліцейський пояснює, що це є адміністративним правопорушення, і щодо особи буде складено протокол, роз`яснює його права та обов`язки, додатково для нього вказує на одного свідка і на другого; як особа, що перебувала на місці водія, зазначає, що «я не їхав»; як поліцейський повідомляє, що особу відсторонено від керування автомобілем, який може забрати тверезий водій; процес ознайомлення з протоколом, вручення документів.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким його здійснено відеозапис події правопорушення теж не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Висновки щодо обставин, які підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі аналізу та оцінки всіх наявних доказів, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розбіжності у часі залучення свідків, який зазначений у поясненнях, та який зафіксовано на відеозаписах, не є суттєвими та такими, які б вказували на недопустимість цих доказів.

Як правильно встановив суддя суду першої інстанції, ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому вважаю, що особа керує транспортним засобом, який рухається своїм ходом, з моменту запуску двигуна, оскільки ця технічна дія приводить транспортний засіб в рух.

Відомості, які вбачаються з відеозаписів, зафіксовані обставини, поведінка поліцейських та водія, їх спілкування, вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розцінюю пояснення сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований, як спосіб захисту. Більш того, він не заперечував факту керування автомобілем ні під час зупинки, ні під час того, як поліцейські пропонували пройти огляд, ні коли відмовлявся від проходження огляду, останній вказав, що ««я не їхав», коли його повідомили про те, що відносно нього буде складено протокол.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто під час апеляційного розгляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він за наявності двох свідків відмовився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Апелянт, вказуючи на необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що ними поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, - ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини того, чи був він був відсторонений від керування автомобілем, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, щодо доставки автомобіля для зберігання на штрафний майданчик, як і її подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не свідчать про незаконність вимог чи дій працівників поліції відносно порядку огляду, недійсність протоколу та жодним чином не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторона захисту обґрунтовує свої вимоги з посиланням на правову позицію ВС/КАС. Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, які, зокрема, виникають у зв`язку з винесенням постанов у справах про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими органами (посадовими особами), а не судом. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Відповідно, висновок ВС/КАС у постанові по справі № 161/5372/17 від 27 від 29 квітня 2020 року стосується оскарженої постанови поліцейського, а також його пояснень як свідка при вирішенні такої справи.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доходжу висновку, що у судді суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тому, апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Андрусенка Ігоря Ярославовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло