Справа№ 640/8491/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., за участю секретаря Пасенової К.В., представника ОСОБА_1 адвоката Курінного О.А., представників ОСОБА_2 адвокатів Панасенко О.О., Мозгового О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з СУ ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), передбаченої ст. 124 КУпАП, -
ОСОБА_1 , 14.12.2018 о 13.00 год. керуючи транспортним засобом «AUDI-Q3» д/н НОМЕР_1 у м. Харкові на перехресті вул. Шевченко та вул. Байкальська, при виїзді на головну дорогу не надала перевагу автомобілю «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, постраждалих осіб не було, автомобілям спричинено технічні ушкодження.
23.04.2019 р. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №248120.
Правопорушниця ОСОБА_1 , будучи допитаною у судовому засіданні свою провину не визнала, при цьому, наполягала на тому, що у ДТП, яке сталося 14.12.2018 р., є вина водія ОСОБА_2 , тому на її думку, необхідно визнати у ДТП вину водія ОСОБА_2 , про що надала письмові докази.
Другий учасник ДТП водій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 в судовому засіданні стверджував, що саме з вини водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода 14.12.2018 р. у м. Харкові на перехресті вул. Шевченко та вул. Байкальська.
Представник ОСОБА_1 адвокат Курінний О.А. надав аналогічні пояснення водію ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобілю «AUDI-Q3» д/н НОМЕР_1 складу адміністративного правопорушення.
Представники ОСОБА_2 адвокати Панасенко О.О. та Мозговий О.О. просили суд визнати винною ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, адже в матеріалах справи є належні та допустимі докази, які свідчать про винуватість лише водія автомобілю «AUDI-Q3» д/н НОМЕР_1 .
Суд дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши представників водія ОСОБА_1 адвоката Курінного О.А. та представників водія ОСОБА_2 адвокатів Панасенка О.О. та Мозгового О.О., оглянувши відеозапис, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди правопорушником ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- поясненнями другого учасника ДТП ОСОБА_2 ;
- висновком додаткової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №7/1143/1144 СЕ-20 від 08.09.2020, складений головним судовим експертом сектору авто технічних досліджень Харківського НДЕКЦ МВС Ковтуном В.В.
З наведених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушила п.16.11) ПДР України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
У суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Інших об`єктивних доказів, які б спростовували наведені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, судом встановлено не було.
Посилання ОСОБА_1 та її представника адвоката Курінного О.А. на те, що в діях водія ОСОБА_2 також вбачається вина у ДТП, що мало місце 14.12.2018 р., спростовуються усіма доказами, дослідженими в їх сукупності, які є належними, допустимими, достатніми та цілком узгодженими між собою, а тому вищевикладеного висновку суду не змінюють та розцінюються судом, як намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством
Події даного адміністративного правопорушення відбулися в результаті порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Проте, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі.
У відповідності зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 247 п.7 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.
Дорожньо-транспортна пригода мала місце 14.12.2018 р., тобто більше 3 місяців назад, а тому суд позбавлений можливості розглянути матеріал у строки, передбачені ст. 38 КпАП України.
На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведеним, однак правопорушник не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, а тому у відповідності зі ст. 247 п. 7 КУпАП, провадження по дійсній справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.247 п. 7, 283, 284, 246, 248 КУпАП , -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення поста-нови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Божко