ПОСТАНОВА

Справа № 947/30963/20

Провадження № 3/947/7684/20

18.11.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №323876 від 11.10.2020, складеним ІПП УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Коржовим А.С. щодо неповнолітнього

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 , 11.10.2020 близько 17.40 год., керуючи транспортним засобом Yamaha Grer, державний номерний знак відсутній, рухаючись по вул.Ак.Корольова біля буд.42/2 в м.Одесі, в порушення п.2.а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право на керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Від отримання судової повісти утримався, оскільки вона повернулася до суду за відсутністю адресата.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд справи щодо нього судом, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.13 КпАП України у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КпАП України, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, дані про особу винного.

Відповідно до ст.24-1 КпАП України нахожу можливим застосувати до нього заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх у виді суворої догани.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.24-1, 221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, на підставі якої, з урахуванням положення ст.24-1 КпАП України застосувати заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, у виді суворої догани.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.