ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/532/20 Справа № 711/5662/20 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/5662/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника Кучер Ю.В.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль Київської області, одруженого, має на утриманні 2-х дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 03.08.2020 о 05 год. 45 хв. керував автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Героїв Дніпра, 31 в м. Черкаси в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - Кучер Ю.В. подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівниками поліції не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вважає, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, присутність свідків, та він не вівся безперервно.

23.10.2020 та 13.11.2020 ОСОБА_1 і його захисник Кучер Ю.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи. 23.10.2020 до апеляційного суду від ОСОБА_1 та захисника Кучер Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою захисника. 12.11.2020 від захисника Кучер Ю.В. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (вх. №11714), також від апелянта надійшло клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення.

За вказаних обставин розгляд апеляційної скарги апеляційним судом проведено за відсутності апелянта ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282338 від 03.08.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 03.08.2020 о 05 год. 45 хв. керував автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Героїв Дніпра, 31 в м. Черкаси в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України (а.с. 2);

- даними тесту № 397 відповідно до якого результат позитивний 1,44 ‰ ( а.с. 3);

- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» № 6820, результат тесту - 1,44‰ (а.с. 4);

- показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», покази якого були 1,44‰;

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування не заперечував факт керування ним транспортним засобом, та разом з пасажиркою розповідали звідки і куди вони рухалися. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», покази якого - 1,44 ‰.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, однак вказані обставини не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого останній не заперечував факт керування ним транспортним засобом, та вийшов з автомобіля з водійського сидіння.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є неприйнятними, оскільки у відповідності до п.5 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вказані документи надаються лише за вимогою особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, однак матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 вимагав їх надання.

Також, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у разі його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій особистий підпис.

Як вбачається з матеріалів справи, в них наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і акті огляду на стан сп`яніння, де наявні їх підписи, та підпис безпосередньо ОСОБА_1 , а тому доводи апелянта про відсутність свідків під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння є безпідставними.

Адміністративне стягнення місцевим судом накладено на ОСОБА_1 в межах строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП, тому доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги закінчилися строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кучер Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка