Справа № 642/5018/20
Провадження № 3/642/1918/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 520265 від 13 вересня 2020 року, гр. ОСОБА_1 13 вересня 2020 року о 00 год. 50 хв. перебував на вулиці за адресою: м. Харків, пров. Курганський, біля буд. № 3, без документів, які посвідчують особу, чим порушив п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значеним поширенням гострої респіраторної інфекції COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами внесеними згідно із Постановою КМУ № 712 від 12.08.2020, № 757 від 27.08.2020, № 760 від 26.08.2020, № 791 від 02.09.2020,чим порушив правила щодо карантину людей, таким чином вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся судом належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 44-3 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Так, відповідно до ст.44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція зазначеної статті є бланкетною, оскільки називає лише сам склад правопорушення, а для визначення його ознак відсилає до норм іншого підзаконного акту, яким у даному випадку є Постанова Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, які внесені Постановою КМУ № 712 від 12 серпня 2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 р. № 331 і від 22 липня 2020 р. № 641»; Постановою КМУ № 757 від 27 серпня 2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»; Постановою КМУ № 760 від 26 серпня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»; Постановою КМУ № 791 від 02 вересня 2020 року «Про внесення змін до пункту 10-1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641»).

Згідно п. п. 2 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції чинній станом на 13 вересня 2020 року), на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Крім того, Кабінет Міністрів України надав роз`яснення щодо вищевказаної заборони, які опубліковані на офіційному веб-сайті 04 квітня 2020 року «Роз`яснення щодо нових обмежувальних заходів на період карантину».

Згідно зазначеного роз`яснення КМУ, наявність у людини документів дозволить перевірити, чи не мусить вона бути на самоізоляції або в обсервації. А також це дасть можливість органам правопорядку застосувати адміністративну відповідальність для порушників правил карантину.

Враховуючи зазначені роз`яснення КМУ щодо запровадження правила носити з собою документи, що посвідчують особу, вважаю, що сама по собі відсутність у людини, яка перебуває на вулиці, документу, що посвідчує особу, хоча і стосується введеного карантину, проте безпосередньо не відноситься до правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Крім того, згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вважаю, що заборона перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, не досягає мети, зазначеної у Постанові КМУ від 22 липня 2020 року № 641 (з подальшими змінами) щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Наявність чи відсутність у особи документів, що посвідчують її особу, жодним чином не впливають на швидкість поширення хвороби серед населення.

Отже, перебування ОСОБА_1 , 13 вересня 2020 року в м. Харкові по пров. Курганському, біля буд. № 3, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, не несе суспільної небезпечності у вигляді посягання на громадський порядок, власність, права і свободи інших громадян, зокрема на їх здоров`я чи життя, на встановлений порядок управління, в зв`язку з чим не є адміністративним правопорушення (проступком) у розумінні ст. 9 КУпАП.

Крім того, як вбачається з наданих відеозаписів з боді-камер патрульної поліції, ОСОБА_1 надав інспектору поліції копію свого паспорта та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, яка міститься і в матеріалах справи. Окрім того, як вбачається з відеозапису, особу правопорушника встановлено саме за цією копією паспорту, та сам протокол складений за даними копіями наданими самим ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення суду не надано. За таких обставин, наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнано беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого нормами КУпАП.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя А.М.Гримайло