Справа № 342/1315/20
Провадження № 3/342/484/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює монтером колії на Львівській залізниці Коломийської дистанції в м. Городенка,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , повторно протягом року, ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 31.10.2020 самовільно залишив своє місце проживання, та бродягував на території м. Городенка. Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 визнав. Запевнив, що буде старатися належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Законом України Про охорону дитинства визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Тому неналежне виховання неповнолітньої дитини це правопорушення батьків і, як наслідок, настання відповідальності. Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності.

Статтею 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінюю кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 стверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 263448 від 01.11.2020, рапортом о/ч Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ю.Лабач № 2852 від 01.11.2020, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.11.2020, заявами ОСОБА_1 від 01.11.2020, довідкою стаціонару КНП "Городенківська центральна районна лікарня" щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 237 (діагноз: Гостра алкогольна інтоксикація, алкотест Драгер 6510 - 2,96 проміле), рапортами ст. інспектора з ЮП Городенківського ВП лейтенанта поліції В.Бабак від 01.11.2020, від 04.11.2020, копією постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2020 року по справі № 342/805/20 (провадження № 3/342/295/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та поясненням порушника.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнання вини, обставину, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення - вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тому приходжу до переконання, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Вважаю, що такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 27, 33-35, 40-1, ч.2 ст.184, ст.ст. 221, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.