КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4312/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Єсауленко М.В.
№ 752/8640/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, повторно протягом року, 10 квітня 2020 року, приблизно о 07 год. 30 хв. керував автомобілем в смт Попільня з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.

В першу чергу апелянт зазначає про розгляд справи без його участі. При цьому судом не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про день та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апелянт вказує й на численні порушення, які були допущені поліцейськими під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом не надано належної правової оцінки стосовно відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейськими не відсторонено апелянта від керування транспортним засобом, що було їх прямим обов`язком, за умови, коли особа керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Така поведінка поліцейських також свідчить про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , та незаконності їх пропозиції проходити огляд. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 11.06.2020. Зазначає, що суд не повідомив його про день та час судового розгляду, постанову суду отримав лише 25 вересня 2020 року, а тому строк на оскарження пропустив з поважних причин.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення, в яких останній просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

При цьому вважаю за можливе поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду, оскільки матеріали справи не містять даних про повідомлення апелянта належним чином про день та час судового розгляду. Так само відсутні й дані про направлення ОСОБА_1 копії постанови протягом трьох днів з дати її винесення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери, поясненнями свідків, на які обґрунтовано послався суд першої інстанції, мотивуючи прийняте рішення.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

ОСОБА_1 не заперечувався той факт, що менш ніж рік тому він притягувався до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що керував автомобілем в смт Попільня 10 квітня 2020 року, близько 07 год. 30 хв в той час, коли його зупинили поліцейські. Вони запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Однак з такою підозрою апелянт не погоджується.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів наявності ознак алкогольного сп`яніння, які були встановлені поліцейськими є необґрунтованими. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 / далі - Інструкція/ закріплено обов`язок поліцейського здійснити направлення водія для проходження огляду на стан, в тому числі, алкогольного сп`яніння, якщо ним буде виявлено ознаки такого сп`яніння. При цьому діюче законодавство не зобов`язує поліцейського доводи наявність встановлених ознак сп`яніння.

Доводи апелянта про допущені порушення працівниками поліції під час складання протоколу також вважаю безпідставними, так як з відеозапису з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 , в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на відсутність в справі направлення його для проходження медичного огляду та даних про відсторонення від керування транспортним засобом не спростовують події та складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

З огляду на те, що ОСОБА_1 поновлено право бути присутнім в судовому засіданні та надавати докази своєї невинуватості, надавати пояснення з приводу дійсних обставин справи, вважаю, що лише відсутність апелянта в суді першої інстанції не є наслідком визнання судового рішення незаконним. Інших доказів, ніж тих, які наявні в матеріалах справи, апелянтом надано не було.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук