Єдиний унікальний номер 448/808/20
Провадження № 3/448/342/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Городоцького відділення поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Милятин Городоцького району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії ОБ №045018 від 15.05.2020 року, складеного ДОП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Гоцко М.Б. відомо, що 03.10.2018 року о 19 год. 00 хв. на автодорозі «Львів-Шегині» поблизу с.Княжий Міст Мостиського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час зміни напрямку руху поворотом ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеку іншим учасникам руху, в результаті чого водій автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який розпочав маневр обгону, скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано майнових збитків та п`ять пасажирів автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» отримали тілесні ушкодження. Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», 9.2 «б», 9.4, 10.1 та 10.4 ПДР України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що не згідний з протоколом про адміністративне правопорушення з тих підстав, що не порушував Правил дорожнього руху. Вказав, що в зазначений день та час рухався автомобілем зі швидкістю руху 30-40 км/год. по автодорозі «Львів-Шегинні» в напрямку с.Шегині Мостиського району Львівської області. Наближаючись до с.Довгомостиська мав намір здійснити поворот ліворуч. Перед зміною напрямку руху завчасно включив покажчик повороту ліворуч, переконався в відсутності будь-яких перешкод, в тому числі автомобілів, що виконували маневр обгону, та з метою здійснення повороту став зміщувати керований ним автомобіль до осьової лінії. Автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 рухався ззаду в попутному з ним напрямку зі швидкістю близько 150-160 км/год. Коли він ( ОСОБА_1 ) почав виїзд на смугу зустрічного руху, побачив, що автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» різко почав виїзд на зустрічну смугу руху та рухався в його напрямку, після чого відчув удар по передній частині його автомобіля зліва. Зіткнення відбулося на розірваній лінії, частково на зустрічній смузі руху. Після удару керований ним автомобіль закинуло ближче узбіччя із лівої сторони у напрямку с.Шегині Мостиського району, а мікроавтобус вилетів в кювет, перекинувшись кілька разів. Вважає, що водій мікроавтобуса ОСОБА_2 рухався з великою швидкістю руху та вчасно не зреагував на те, що він (водій ОСОБА_1 ) виконує маневр повороту, відтак намагався об`їхати автомобіль під його (Яроша) керуванням та різко вивертав на зустрічну смугу руху.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Ставрук Н.З. скерувала на адресу суду клопотання про закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У вказаному клопотанні, так і в попередньому судовому засіданні, адвокат Ставрук Н.З. покликалася на те, що згідно пояснень ОСОБА_1 вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху іншим учасником пригоди - водієм автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер», р.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , який не був уважним до дорожньої обстановки та не відреагував на її зміну, зокрема на виконання транспортним засобом попереду маневру повороту ліворуч. На переконання ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 рухаючись керованим ним автомобілем із значною швидкістю, вчасно не відреагувавши, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зменшує швидкість та повертатиме, намагався уникнути зіткнення, а відтак різко почав вивертати на зустрічну смугу руху, сподіваючись так об`їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 , згідно фабули адміністративного правопорушення, інкримінують те, що він був неуважний до дорожньої обстановки, не переконався у безпечності виконання маневру, разом з тим, останній власне виконав вимоги ПДР та переконався у безпечності маневру, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в момент початку виконання маневру рухався в попутному напрямку по його смузі руху, а не по зустрічній. Ствердила, що такі пояснення ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди стверджуються наступними доказами: постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року у справі №339/133/20, яка набрала законної сили, якою саме водія ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та якою встановлено, що ОСОБА_2 при керуванні транспортним засобом порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України, що спричинило зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ; постановою слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Єпіксімова П.І. про закриття кримінального провадження від 28 квітня 2020 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи №1/1726, в ході проведення якої розглядались два механізми розвитку події, в тому числі механізм, запропонований ОСОБА_1 . В даній дорожній ситуації експерт прийшов до висновку про винуватість водія ОСОБА_2 . Крім того, експерт розглядав механізм, запропонований водієм ОСОБА_2 .. При цьому, експерт встановив порушення в діях водія ОСОБА_2 , однак зазначив про відсутність технічної можливості в останнього уникнути зіткнення при швидкості в 80 км/год. Разом з тим, з пояснень ОСОБА_2 , які брав до уваги експерт, вбачається, що він рухався по автодорозі з швидкістю 80 км/год., попереду на відстані 50 м побачив автомобіль ВАЗ, який рухався повільно, тому вирішив його об`їхати, виїхав на зустрічну смугу та в один момент відчув поштовх в автомобіль із переду з правої сторони. Він втратив можливість тримати контроль над своїм автомобілем, внаслідок чого його почало заносити на дорозі. Просить суд звернути увагу, що водій ОСОБА_2 на судові виклики по даній справі до суду не з`явився, його пояснення з приводу механізму зіткнення є технічно-неспроможними (оскільки він рухався зі швидкістю 80 км/год. (з його слів), а водій ОСОБА_1 з набагато меншою швидкістю, а тому для того, щоб відбулось таке контактування (передня права частина автомобіля Курила та ліва передня частина автомобіля Яроша) внаслідок раптового виїзду транспортного засобу під керуванням Яроша, останній мав рухатися з наближеною швидкістю до швидкості авто Курила. В іншому випадку при невеликій швидкості Яроша контактування мало б відбутись іншим чином, автомобіль Яроша не подолав би пройдену відстань); в місці виїзду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 є горизонтальна розмітка 1.1. Р.34 ПДР України (вузька суцільна лінія), яка забороняє в`їзд на зустрічну смугу руху; обгін фактично виконувався в межах перехрестя. Вважає, що за таких обставин, з матеріалів справи чітко вбачається, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР, що призвело до зіткнення. Окрім того, кінцеве розташування автомобілів, виїзд автомобіля ОСОБА_2 за межі проїзної частини дороги, свідчить про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в момент зіткнення знаходився під кутом до осьової лінії, що підтверджує показання водія ОСОБА_1 , що останній різко виїхав з правої смуги руху в ліву під кутом для уникнення зіткнення в той момент, коли ОСОБА_3 вже був в процесі виконання маневру повороту ліворуч. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-якого зв`язку між діями водія ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутності інших доказів на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, враховуючи наявність доказів винуватості іншого водія, вважає, що немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судове засідання належним чином (наявне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення) викликався інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , однак такий в судове засідання не з`явився.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП можливе у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.9.2. Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п. 9.4. Правил дорожнього руху України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

У відповідності до п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

ІV. Висновки суду.

Належних та допустимих доказів, які б з достовірністю вказували на вчинення водієм ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ним вищевказаних правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, матеріали справи не містять. Прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Так, постановою судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року до відповідальності за ст.124 КУпАП притягнутий інший учасник зазначеної дорожньо-транспортної пригоди - водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_2 . Суддею визнано доведеним те, що водій ОСОБА_2 03.10.2018р. в Львівській області, Мостиський район, на автодорозі М-1,46 км керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з НОМЕР_2 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попутно і повертав ліворуч в напрямку с.Довгомостиська. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б; 10.1 Правил дорожнього руху України.

Ця постанова судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року ще 23.06.2020р. набрала законної сили. Суд звертає увагу на те, що постановою судді від 11.06.2020 року встановлена наявність вини іншої особи у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, що стало наслідком порушення цією особою вимог ПДР України, які виключають порушення ОСОБА_1 тих вимог ПДР України, які поставлені йому вину. Суд враховує те, що у відповідності до п.9 ч.1 ст.129 Конституції України висновки, які були зроблені судом у постанові від 11.06.2020 року, яка набрала законної сили мають преюдиціальне значення для розгляду інших справ щодо тих же подій чи обставин. Таким чином наявність не зміненої та не скасованої постанови судді від 11.06.2020 року, яка набрала законної сили і якою визнана вина у вчиненні ДТП іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 , виключає наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівним, оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21,22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України», справи про адміністративне правопорушення в силу суворості санкцій можуть бути прирівняні до кримінальних.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, в ході всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 10, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 268, 280, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Кічак