П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

10 жовтня 2020 року, о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в її адресу та завдав ляпас по обличчю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину визнав та пояснив, що дійсно 16 жовтня 2020 року між ним та дружиною виникла сварка в ході якої він вдарив дружину по обличчю. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що з дружиною помирилися, він зробив для себе належні висновки, запевнив суд, що такі дії більше не повторяться.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що дійсно між нею та чоловіком ОСОБА_1 виникла сварка, в ході сварки чоловік вдарив по щоці. Після даної події чоловік просив вибачення, обіцяв, що більше такого не повториться. На даний час ми помирилися, я його вибачила, проживаємо разом.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України " Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши приєднані до протоколу докази, а саме: рапорт працівника поліції, заяву та пояснення ОСОБА_2 , форми оцінки ризиків, згідно з якими уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 , як середній вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення посадова особа, уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням вчиненого правопорушення, даних про особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його відношення до вчиненого, визнання вини, щирого каяття, позиції особи, щодо якої вчинено домашнє насильство, а також те, що наслідків від вчиненого не настало, суд вважає можливим визнати малозначним вчинене ОСОБА_1 діяння та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 173-2, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко