Провадження № 3/947/7082/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 102077, що надійшла з полку Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року о 15 годині 24 хвилини ОСОБА_2 керував автомобілем «Ренж Ровер», н/з НОМЕР_1 , по вул. Чубаївська в м. Одеса, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_2 з`явився, що підтверджується підписом особи в пам`ятці, свою вину не визнав та пояснив, що 22.09.2020 року він рухався на своєму автомобілі додому та був зупинений працівниками патрульної поліції. Після зупинки патрульні попросили надати страховку, після надання страховки попросили вийти з автомобіля та зняти окуляри. Після виходу з автомобіля патрульні сказали, що він знаходить у ненормальному стані на що він відповів, що може пройти огляд за допомогою алкотестеру. Після деяких розмов між собою патрульні сказали, що у нього присутні ознаки наркотичного сп?яніння та запропонували проїхати в медичний заклад на що він відмовився та почав дзвонити на гарячу лінію «102». Трохи пізніше приїхав евакуатор та патрульні намагалися забрати автомобіль на евакуаторі, однак він почав сперечатися з патрульними після чого вони поїхали. Просив суд закрити провадження, оскільки не знаходився в стані наркотичного сп?яніння.

У судовому засіданні адвокат Алчін Тургая Врона А.В. заперечував щодо протоколу про адміністративне правопорушення, надавши письмові пояснення та пояснивши, що при зупинці працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 , останній не одразу почав розуміти суть справи, оскільки він за національністю турок, це також підтверджується тим, що він декілька разів телефонував на гарячу лінію «102». Після того, як працівники патрульної поліції повідомили ОСОБА_3 , що заберуть у нього права, він погодився на здачу аналізів на стан наркотичного сп?яніння, одна в цьому йому було відмовлено. Більш того, 22.09.2020 року ОСОБА_2 з метою підтвердження відсутності наркотичних засобів в організмі пройшов експрес-тест у ПП «Медичний центр «Полінар». За результатами проведення зазначеного тесту, останньому була видана довідка від 22.09.2020 року, в якій зазначено, що результат на вміст 10 різноманітних наркотичних засобів негативний.. Також, з метою отримання підтвердження проходження зазначеного тесту у «Медичний центр «Полінар», останній 20.10.2020 року звернувся до зазначеної організації із заявою. 20.10.2020 року «Медичний центр «Полінар» надало інформаційну довідку № 207, в якій підтвердило факт проходження ОСОБА_4 експрес-тесту сечі на виявлення 10 різних наркотиків, результат тесту негативний. Просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом було встановлено, що 22.09.2020 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII (далі Закон від 22.11.2018 р.). Підпунктом 4 п. 1 розділу І вказаного Закону від 22.11.2018 р. ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р. Кримінальний кодекс України (далі КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон від 22.11.2018 р. набрав чинності з 01 липня 2020 року, та, що самим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон від 17.06.2020 р.) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом від 22.11.2018 р., Закон від 17.06.2020 р. все ж набрав чинності в силу п. 4 Указу Президента України від 10.06.1997 р. з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03.07.2020 р.

Вказаним Законом від 17.06.2020 р. були внесені зміни до Закону від 22.11.2018 р. Зокрема, відповідно до абз. 6 п/п. 2 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз. 1 п/п. 1 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. виключений п/п. 4 п. 1 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Таким чином, суд вважає, що з 03.07.2020 р. ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII, а ст. 286-1 КК України виключена.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 22.09.2020 року о 15 годині 24 хвилини працівниками патрульної поліції по вул. Чубаївська в м. Одеса було зупинено автомобіль «Ренж Ровер», н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

У зв?язку з наявністю ознак наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість, працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння в закладі охорони здоров`я. За участю свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, що підтверджується їх поясненнями наявними у матеріалах справи.

Судом було оглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи відповідно до якого водій ОСОБА_7 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Суд критично відноситься до тверджень адвоката Врона А.В., стосовно того, що ОСОБА_2 не розумів суть подій, що відбувалися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 5 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій A1, A, B1, B, C1, C, D1 і D видаються особам, які склали в ТСЦ МВС теоретичний і практичний іспити.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 має посвідчення водія українського зразку ( НОМЕР_2 ), тим більш на відеозаписі на запитання працівника патрульної поліції він підтверджує, що отримував посвідчення водія в м. Одеса, очевидним є той факт, що він успішно склав теоретичний та практичний іспити, які передбачають знання Правил дорожнього руху України.

З відеозапису наявного в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 повністю розуміє працівника патрульної поліції та його вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння та жодним чином не зазначає про необхідність забезпечення йому перекладача.

Стосовно проходження ОСОБА_4 експрес-тесту у ПП «Медичний центр «Полінар», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), огляд на стан сп?яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров?я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерко-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.1 розділу 3 Інструкції, перелік закладів охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан сп?яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров?я України та ін.

Відповідно до п. 9 розділу 1 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянути в закладах охорони здоров?я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.16 розділу 3 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Стаття 130 ч. 1 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем передбачена відповідальність не лише за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп?яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

Суд не приймає до уваги довідку ПП «Медичний центр «Полінар», як доказ, оскільки дослідження проводилося не у закладі охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан сп?яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров?я України, більш того не зазначено через який проміжок часу після виявлення факту керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп?яніння було проведено дослідження.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КпАП України, огляд у закладі охорони здоров?я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. ОСОБА_4 проведено огляд самостійно, без поліцейського, тобто в порушення ч. 4 ст. 266 КпАП України.

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 було складено не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння, а за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Судом не встановлено поважних причин, які б дійсно заважали ОСОБА_3 пройти огляд у відповідному медичному закладі.

Враховуючи викладене, суд не приймає довідку від 22.09.2020 року, видану ПП «Медичний центр «Полінар» як належний доказ.

Щодо посилання адвоката Врона А.В. стосовно погодження ОСОБА_1 на проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння, суд зазначає, що відповідно до відеозапису, ОСОБА_2 вперше на вимогу працівника патрульної поліції при свідках особисто відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, а вже після того, як відмова була зафіксована, свідки залишили місце зупинки, протокол вже майже було складено, ОСОБА_2 дійсно погодився пройти огляд на стан сп?яніння, однак суд вважає, що така мінлива поведінка ОСОБА_1 не може свідчити про відмову працівників патрульної поліції у проведенні ОСОБА_4 огляду на стан сп?яніння, оскільки на їх вимогу вони отримали чітку відмову, яку зафіксували при свідках.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події та поясненнями свідків.

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420.40 гривень.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420.40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.