Справа № 361/7616/20
Провадження №3/361/3981/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , працює ФОП, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-22 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Броварського міськрайонного суду Київської області 03 листопада 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 209793, складений 25 жовтня 2020 року інспектором СРПП№ 2 Броварського ВП старшого лейтенанта поліції Кононовим Сергієм Володимировичем.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 25 жовтня 2020 року близько 18 год. 10 хв. за адресою м.Бровари, вул. М.Лагунової, 11б, ОСОБА_1 сфотографував за допомогою власного телефона бюлетень для подальшого розповсюдження та демонстрування результатів свого волевиявлення, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-22 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав, суду пояснив, що він зайшов до виборчої дільниці для голосування, коли проставив відповідну відмітку за кандидата витягнув телефон та вирішив у кабінці зробити селфі, але не встиг, оскільки до нього підбігла якась жінка, забрала бюлетень та викликала поліцію. Зробити фото він не встиг, коли підійшов працівник поліції він на його вимогу продемонстрував на телефоні всі фото, і той погодився, що у файлі зберігання фото у телефоні фото бюлетеня відсутнє.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Працівники поліції інкримінують громадянину ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 статтею 212-22 КУпАП.

Стаття 212-22 КУпАП публічне розголошення виборцем, учасником референдуму результатів свого волевиявлення шляхом демонстрації бюлетеня в приміщенні для голосування - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративні матеріали окрім, протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 209793 від 25 жовтня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 та його пояснень будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 не містять.

Із пояснень ОСОБА_2 не вбачається, що він безпосередньо був свідком вказаної події, а у письмових пояснень ОСОБА_3 не зазначена особа яка вчинила адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, жодних доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.212-22 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173,247, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.212-22 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з підстав ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Радзівіл А.Г.