КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/761/2020 Постанова винесена суддею Савицьким О.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Бровка О.О., другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Дніпровським апеляційним судом, апеляційну скаргу захисника Бровка О.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 09 листопада 2019 року о 12 год. 18 хв. на регульованому перехресті вул. Бульварно-Кудрявська - вул. Гоголівська в м. Києві ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Lexus LS460», державний номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надав перевагу у русі автомобілю «SkodaSpaceback», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався прямо, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.6 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказане судове рішення захисник Бровко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття вказаного судового рішення з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, що позбавило суд першої інстанції можливості об`єктивно оцінити обставини у справі, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 , надані ним під час розгляду справи, відповідно до яких, він зупинився на перехресті, щоб пропустити усі транспортні засоби, які рухались в протилежному напрямку йому на зустріч, та, дочекавшись, коли для протилежної зустрічної смуги руху світлофором рух буде заборонено, почав поворот ліворуч, а ОСОБА_1 , рухаючись зі значним перевищенням швидкості на заборонений сигнал світлофора, продовжив рух та, не маючи змоги зупинитись, здійснив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , а також не дослідив обставини дорожньої обстановки на момент ДТП, які вказують на те, що пошкодження завдані автомобілю під керуванням ОСОБА_2 не відповідають пошкодженням, які могли бути завдані внаслідок також зіткнення, але, якщо б автомобіль «Skoda», під керуванням ОСОБА_1 , здійснював рух із дозволеною вимогами ПДР швидкістю.

Тобто про значну швидкість автомобіля «Skoda» в момент зіткнення свідчить і характер пошкоджень автомобіля «Lexus», який внаслідок такого зіткнення зазнав суттєвих пошкоджень.

При цьому суд першої інстанції фактично проігнорував вимоги ОСОБА_2 про перенесення слухання справи на іншу дату з метою отримання ним правової допомоги для захисту своїх прав, що позбавило ОСОБА_2 можливості подати клопотання про проведення автотехнічної експертизи, яка б могла висвітлити механізм ДТП.

Крім того, суд першої інстанції у описовій частині постанови посилається на докази та особу, яка вчинила правопорушення - ОСОБА_3 , що не має жодного відношення до цієї справи без винесення будь-яких додаткових рішень про виправлення описок та помилок в рішенні, всупереч тому, що в рамках цього провадження до адміністративної відповідальності притягається саме - ОСОБА_2 .

Тому вказані обставини свідчать про те, що суд першої інстанції посилаючись на докази та дії особи ОСОБА_3 , притягає до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Бровка О.О. на підтримку доводів апеляційної скарги та про невинуватість ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, а також заперечення ОСОБА_1 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 16.6 Правил дорожнього руху України, а саме - ненаданні ним при повороті ліворуч під час керування 09 листопада 2019 року о 12 год. 18 хв. автомобілем «Lexus LS460», державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вул. Бульварно-Кудрявська - вул. Гоголівська в м. Києві, переваги у русі автомобілю «Skoda Spaceback», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався прямо, в результаті чого відбулося зіткнення та отримання транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, схемі дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на регульованому перехресті вул. Бульварно-Кудрявська - вул. Гоголівська в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин події.

Так, за наявними в матеріалах справи та наданими в суді першої інстанції поясненнями ОСОБА_2 , він,керуючи автомобілем «Lexus», рухався по вул. Бульварно-Кудрявська в сторону вул. Гоголівська та, виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофора, зупинився в центрі перехрестя, щоб пропустити усі транспортні засоби, які рухались в протилежному напрямку йому на зустріч. Дочекавшись, коли для протилежної зустрічної смуги руху світлофором рух буде заборонено, пересвідчившись, що автомобілі зупинились в крайній лівій смузі, почав здійснювати поворот ліворуч, але в цей час з правої смуги зустрічного руху, об`їжджаючи автомобілі, які зупинилися на заборонний сигнал світлофору, зі значним перевищенням швидкості виїхав автомобіль «Skoda», та не маючи змоги зупинитись, здійснив удар в передню частину його автомобіля.

Проте, зазначений ОСОБА_2 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується сукупністю наявних у справі доказів.

Так, з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що він рухався на автомобілі «Skoda» по вул. Бульварно-Кудрявська в сторону пл. Перемоги по головній дорозі у крайній правій смузі на зелений сигнал світлофора зі швидкістю 30-40 км/год., а в лівій смузі стояли автомобілі, які повертали ліворуч. Коли він виїжджав на перехрестя з вул. Гоголівською, то в цей же час на перехрестя, не помітивши та не пропустивши його, раптово виїхав автомобіль «Lexus», який рухався зі сторони пл. Перемоги та повертав ліворуч на вул. Гоголівську, тому він не встиг зреагувати та скоїв наїзд.

З поясненьсвідка ОСОБА_4 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що він знаходився на роботі за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 26, та почув удар і побачив автомобільну аварію за участю білого Лексуса та червоної Шкоди, в цей час по напрямку вул. Гоголівська горіло червоне світло світлофора, а по вул. Бульварно-Кудрявська - зелене світло світлофора.

Підстав не приймати до уваги зазначені свідчення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вони підтверджуються іншими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились обоє учасників ДТП, підписавши її без будь-яких заперечень і зауважень, та в якій відображено місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та з якої вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на регульованому світлофорними об`єктами перехресті вул. Бульварно-Кудрявська - вул. Гоголівська в м. Києві, на смузі руху автомобіля «Skoda», який після зіткнення знаходиться під незначним кутом в крайній правій смузі руху, по якій він рухався, а автомобіль «Lexus», розташовується на пів корпусу в крайній правій смузі, по якій рухався автомобіль «Skoda», і в результаті зіткнення в автомобілі «Skoda» пошкоджено передній бампер, кришку радіатора, капот, передні праве та ліве крило, передні фари, подушки безпеки та передні протитуманні фари, а в автомобілі «Lexus» - передній бампер, праве переднє крило, праві передні двері, ричаги правого переднього колеса, капот, розбита права передня фара, що повністю підтверджує свідчення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Lexus» та «Skoda» свідчать про те, що передньою правою боковою частиною автомобіль «Lexus» контактував із передньою частиною автомобіля «Skoda».

Таким чином, розташування автомобілів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про те, що водій автомобіля «Lexus»ОСОБА_2 на момент зіткнення свій маневр - повороту ліворуч не закінчив, а продовжував його, виїхавши на смугу, по якій автомобіль «Skoda», під керуванням водія ОСОБА_1 , здійснював рух прямо, і зазначене вказує на те, що, повертаючи ліворуч, ОСОБА_2 не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо.

За таких обставин, наявні в справі докази у їх сукупності доводять недотримання ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДРУкраїни, відповідно до яких, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу, в тому числі транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, і таке порушення знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Твердження ж захисника Бровка О.О. про те, що ОСОБА_2 , виїхавши на перехрестя, зупинився, пропускаючи транспортні засоби, які рухались у протилежному напрямку, та дочекавшись, коли для протилежної зустрічної смуги руху світлофором рух буде заборонено, почав поворот ліворуч, а в цей час водій ОСОБА_1 , рухаючись зі значним перевищенням швидкості на заборонений сигнал світлофора, продовжив рух та здійснив з ним зіткнення, є безпідставними, з огляду на те, що вони спростовуються, як поясненнями свідка ОСОБА_4 щодо зеленого кольору світлофору на вул. Бульварно-Кудрявська одразу після зіткнення автомобілів, так і самого ОСОБА_2 , наданими одразу після дорожньо-транспортної пригоди, про те, що, дочекавшись, що автомобілі зупинились в крайній лівій смузі зустрічного напрямку, почав рух, що вказує на те, що ОСОБА_2 , перебуваючи на середині перехрестя поза зоною видимості світлофорного об`єкта, при визначенні кольору світлофору, керувався виключно тією обставиною, що автомобілі, які перебували в крайній лівій смузі зустрічного напрямку, зупинились, не врахувавши того, що зупинка автомобілів у цій смузі зумовлена здійсненням ними повороту наліво, та не переконавшись, що і в крайній правій смузі автомобілі не здійснюють рух, а відтак, при виконанні маневру повороту ліворуч, і не надав дороги автомобілю «Skoda», під керуванням водія ОСОБА_1 , який по цій смузі здійснював рух прямо, і така невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України і стала причиною дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому посилання захисника Бровка О.О. про перевищення швидкості водієм автомобіля «Skoda» ОСОБА_1 , є надуманими, адже жодних доказів цього в матеріалах справи не має, і апелянтом таких не надано, як не вказують на таке і характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, які в даному випадку відповідають механізму дорожньо-транспортної пригоди щодо контактування передньою частиною автомобіля «Skoda» із передньою правою боковою частиною автомобіль «Lexus», а ствердження апелянта про протилежне, яке ґрунтується виключно на позиції, що при меншій швидкості автомобіля «Skoda» у автомобіля «Lexus» були менш значні пошкодження, без їх підтвердження та конкретизації, самі по собі як такі не є переконливими.

До того ж у вказаному аспекті слід вказати й про те, що першопричиною даної дорожньо-транспортної пригоди в будь-якому випадку є недотримання саме ОСОБА_2 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, яке перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з тим, що сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода, під час якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги захисника Бровка О.О., як і доводи про невинуватість ОСОБА_2 та про порушення водієм ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не є обгрунтованими.

З огляду на достатність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_2 в порушенні вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підстав для проведення по справі судової автотехнічної експертизи не вбачається, а відтак, і посилання апелянта на те, що суд не відклав розгляд справи на прохання ОСОБА_2 , чим було позбавлено його можливості заявити клопотання про призначення автотехнічної експертизи, яка могла б висвітлити механізм ДТП, не заслуговують на увагу, адже ця обставина, з урахуванням апеляційного перегляду доводів захисника за скаргою, не вплинула на правильність прийнятого судом рішення.

Що ж стосується тієї обставини, що в описовій частині постанови судді міститься посилання на особу, яка вчинила правопорушення - ОСОБА_3 , то вона не може служити підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, оскільки це може бути розцінено лише як граматична або технічна помилка, а не як порушення вимог законодавства, що тягне за собою скасування постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, яке передбачено санкцією ст. 124 КУпАП, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з особи ОСОБА_2 , конкретних обставин справи, наслідків правопорушення та ступеня його вини.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову суддіШевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бровка О.О. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.