справа № 631/729/20
провадження № 3/631/277/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516608, складеного 14 серпня 2020 року інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лабунським А.В., вбачається, що 14 серпня 2020 року близько 00 години 40 хвилин, водій ОСОБА_1 , перебуваючи на 27 км автодороги М-29, керував транспортним засобам марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest» прилад № ARLМ-0271. За результатами вказаного огляду вміст алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,67 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП ХОРОНД водій ОСОБА_1 відмовився. У діях ОСОБА_1 констатовано порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності свого захисника адвоката Шевцова О. А., вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив суду, що 14 серпня 2020 року вони з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхали на відпочинок до Азовського моря на автомобілі «Volkswagen Golf». На автодорозі М-29 автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , був зупинений працівником поліції нібито за порушення Правил дорожнього руху та перевірки документів. Почувши запах алкоголю з салону автомобіля, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», на що останній погодився, оскільки ніяких алкогольних напоїв в цей день та напередодні не вживав у зв`язку з тим, що йому необхідно було їхати довгий час за кермом на велику відстань. Як пояснив ОСОБА_1 під час проходження тестування газоаналізатор не надавав ніяких даних, у зв`язку з чим поліцейський тричі проводив вимірювання водія на стан сп`яніння та лише з третьої спроби газоаналізатор «Drager Alсotest» показав позитивний результат. З даним результатом ОСОБА_1 не погодився та пояснював поліцейському, що ніяких алкогольних напоїв не вживав. Проте поліцейський на його пояснення не відреагував та почав складати протокол про адміністративне правопорушення, який надав йому на підпис, а також дав ще якісь папери та вказав, де йому потрібно підписати. Також ОСОБА_1 повідомив суду, що під час складання протоколу працівники поліції не пропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного медичного огляду, почувши його не згоду з результатами тестування.

Адвокат Шарова Є. Ю. ОСОБА_5 у судовому засіданні звернув увагу суду на порушення поліцейським процедури та порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме порушення приписів статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яке виразилось у тому, що поліцейським, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не взято до уваги той факт, що його підзахисний не погоджувався з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, але останньому не було навіть запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі, хоча працівник поліції був зобов`язаний доставити водія у заклад охорони здоров`я протягом двох годин. Окрім цього, захисник вказав, що матеріали справи містять направлення на медичний огляд від 14 серпня 2020 року, складене о 00 годині 55 хвилин на ім`я ОСОБА_1 , яке, на думку адвоката, є підтвердженням висловленої незгоди останнього з результатами огляду, але вказане направлення не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та не містить відомостей про його вручення ОСОБА_1 , а також відомостей про результати огляду поліцейським. Крім того, вказане направлення містить абревіатуру медичного закладу, без зазначення його повної назви та місця знаходження. Окремо було звернуто увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений о 01 годині 00 хвилин, а направлення на медичний огляд виписане о 00 годині 55 хвилин, в якому вже містяться дані підписаного ОСОБА_1 протоколу. Також адвокат вважав, що газоаналізатор «Drager Alсotest 7510», за допомогою якого був проведений огляд водія не дозволений до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом.

На підтвердження того, що водій ОСОБА_1 14 серпня 2020 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не погоджувався з результатами його огляду за допомогою газоаналізатор «Drager Alсotest», а також порушенням поліцейськими процедури огляду водія, просив викликати у судове засідання та допитати свідків, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якому був переданий транспортний засіб, а також працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_9 .

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника та його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516608, складеного 14 серпня 2020 року о 01 годині 00 хвилин інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лабунським А.В., вбачається, що 14 серпня 2020 року близько 00 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 перебуваючи на 27 км автодороги М-29, керував транспортним засобам марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився працівниками патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 7510» прилад № ARLМ-0271, тест № 74 (дублікат) у присутності двох свідків. За результатами вказаного огляду вміст алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,67 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП ХОРОНД водій ОСОБА_1 відмовився. З даними, що вказані у протоколі ОСОБА_1 не погодився та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав «не виживав»(а.с. 1).

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу газоаналізатор «Drager Alсotest 7510» прилад № ARLМ-0271 у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Результат огляду 0,67 проміле, про що був складений відповідний Акт від 14 серпня 2020 року (а.с. 5).

Письмових пояснень ОСОБА_1 , які мали бути надані останнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516608 від 14 серпня 2020 року, матеріали адміністративної справи не містять.

В матеріалах справи маються письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які складені інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Лабунським А.В., з яких вбачається, що у їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою мобільного газоаналізатору «Drager Alсotest», результат якого виявився позитивний та склав 0,67 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився (а.с. 7, 8).

Допитана у судовому засіданні та попереджена про кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку, свідок ОСОБА_6 по суті вищевказаного адміністративного матеріалу пояснила, що 14 серпня 2020 року вони їхали на море на транспортному засобі «Volkswagen Golf», за кермом якого перебував ОСОБА_1 . В салоні разом з вказаними особами перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після зупинки автомобілю працівниками патрульної поліції, водій ОСОБА_1 погодився на пропозицію останніх пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest», оскільки, як відомо свідку, ніяких алкогольних напоїв не вживав. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_1 близько трьох разів проходив огляд на стан сп`яніння (дув у три різні трубки газоаналізатора), проте ніяких результатів прилад не показував та лише останній огляд виявився позитивний. Письмові пояснення, які долучались до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 516608 від 14 серпня 2020 року, свідок не писала, але лише поставила свій підпис на паперах, які їй дав працівник поліції, оскільки вважала, що все добре й це лише формальність.

Свідок повідомила, що у її присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, хоча останній наголошував, що алкогольні напої не вживав та не погоджувався із результатами тесту. Також ОСОБА_6 вказала, що пасажири автомобіля «Volkswagen Golf» перебували у стані алкогольного сп`яніння, окрім водія ОСОБА_1 , який віз їх до моря.

Попереджений про кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що в ніч на 14 серпня 2020 року він разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_2 та ОСОБА_13 їхали на відпочинок до Азовського узбережжя. Близько 23 00 години автомобіль, на якому вони рухались, був зупинений працівниками поліції. За кермом автомобіля «Volkswagen Golf» перебував ОСОБА_1 та йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, на що той погодився, оскільки як було відомо свідку, ОСОБА_1 ніяких алкогольних напоїв не вживав, так як збирався весь час їхати за кермом. У присутності свідка та інших пасажирів ОСОБА_1 близько 3 4 разів дихав у різні трубки до газоаналізатора «Drager», проте лише останній тест показав наявність алкоголю у видихуваному повітрі.

ОСОБА_8 повідомив суду, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, незважаючи на те, що ОСОБА_1 сперечався з поліцейськими з приводу результату тесту та не погоджувався з ним, але останні навіть не роз`яснили права проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження повторного огляду.

Також ОСОБА_8 повідомив, що йому під розписку віддали транспортний засіб ОСОБА_1 автомобіль «Volkswagen Golf», незважаючи на те, що свідок перебував на той час у стані алкогольного сп`яніння. Розписка була написана свідком під диктовку працівників поліції та коли вони від`їхали, ОСОБА_8 передав право керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки лише він в той день не вживав ніяких алкогольних напоїв.

Для об`єктивного та всебічного розгляду справи у судові засідання викликалися працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Лабунський Артем Вікторович, а також свідок ОСОБА_10 , але останні до суду не з`являлися, хоча у встановленому законом порядку завчасно були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази (а. с. 32, 33 34, 50, 53 54). Ніяких пояснень з приводу виявлених порушень на адресу суду не надали, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли, а отже будь яких інших доказів, які б могли підтвердити факти зазначені у протоколі, не надали.

Проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Із матеріалів справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 7510» прилад № ARLМ-0271, який має сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва (технічний регламент щодо медичних виробів, додаток 6) № UA.TR.039.645, висновок № 929 від 18 лютого 2019 року, дійсний до 07 червня 2023 року (а. с. 60) та останній раз проходив повірку (градуювання) 18 березня 2020 року, що підтверджується сервісною гарантійною книжкою та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/0880, виданого 18 березня 2020 року Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», чинний до 18 березня 2021 року (а. с. 58 59, 61).

Так, в матеріалах справи міститься дублікат тесту № 74, проведеного газоаналізатором «Drager Аlcotest 7510» прилад № ARLМ-0271, принтер № ARLК-0055, 14 серпня 2020 року о 00 годині 54 хвилин 42 секунди, результат 0,67 проміле (а. с. 4).

В матеріалах справи також міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаного на ім`я ОСОБА_1 14 серпня 2020 року о 00 годині 55 хвилин про направлення до КНП ХОР ОНД (а. с. 6).

При цьому вказане направлення не заповнено, а саме: відсутні записи щодо результату огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння, не вказано за допомогою якого технічного засобу проводився огляд та результат огляду тощо. Крім того, направлення має виправлення щодо часу складання та відсутні відомості відносно його вручення ОСОБА_1 .

Разом із тим, у цьому направленні вже зазначено серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення (ДП18 № 516608), який був складений пізніше, а саме о 01 голині 00 хвилин, а отже є підстави вважати, що працівники поліції мали намір заповнювати бланк протоколу про адміністративне правопорушення не зважаючи від результатів медичного огляду.

Крім того, у судову засіданні був досліджений відеозапис, наданий працівником поліції на DVD R диску 4.7 GB/120min (а. с. 3).

За правилами частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленуму Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі з єдиним унікальним № 688/788/15-к, де зазначено, що вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Приписами частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», де зазначено, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду доказам з точки зору дотримання встановленої процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд керується наступним.

У частинах 2 та 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 5 та 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

При цьому як визначено у пункті 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні за змістом норми містяться й у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Використовуючи системний підхід під час аналізу положень частин означеної статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»), можна прийти до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Іншими словами, незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння за наслідками огляду в закладі охорони здоров`я, або відмова водія від подальшого огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, може бути підставою для складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та подальше притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або, відповідно, за відмову від проходження подальшого огляду.

Здійснюючи аналіз сукупності наданих та досліджених у судових засіданнях доказів по справі, слід дійти висновку, що 14 серпня 2020 року після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Drager Аlcotest 7510», з результатами якого ОСОБА_1 не погодився, працівниками поліцій в порушення положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не запропоновано та не забезпечено водію ОСОБА_1 проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я.

При цьому факт незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 7510», також підтверджується даними відеозаписів, які були відтворені у судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8 .

Так, на DVD R диску 4.7 GB/120min знаходяться 5 файлів з відеозаписами з нагрудного відеореєстратора DSJX302264_ХА2264, що містять переривання у записі, у період часу з 00 години 37 хвилин до 02 години 03 хвилин, з яких вбачається, що газоаналізатор «Drager Аlcotest» працював з деякими перебоями та ОСОБА_1 принаймні двічі за допомогою різних мундштуків до приладу проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння. Одразу після того, як були проголошені результати тестування на приладі, які склали 0,67 проміле, ОСОБА_1 зазначив, що цього не може бути, оскільки він не вживав алкогольні напої. Вказані висловлювання, на переконання суду, вочевидь свідчать про незгоду водія з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 7510» та узгоджуються з його показаннями і показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які повідомляли, що ОСОБА_1 не погоджувався з цими даними.

При цьому матеріали відеозапису не містять будь-яких даних щодо пропозицій з боку працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в будь-який період часу. Більш того, працівниками поліції навіть не роз`яснено ОСОБА_1 право на це. Даний факт також був підтверджений у судовому засіданні свідками.

Окремо слід звернути увагу, що з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 видавалось або взагалі виписувалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (додаток 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Працівник поліції лише пояснив ОСОБА_1 , що складає відносно нього протокол про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пояснив, що той може написати пояснення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» й надавав матеріали та показував, де останньому слід поставити підпис, при цьому, не зазначаючи, що це за документи.

Враховуючи наведене вище у своїй сукупності, суд не може визнати доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Аlcotest 7510» і не заперечував їх.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене 14 серпня 2020 року о 00 годині 55 хвилин, не може свідчити про дотримання працівниками поліції вимог нормативних документів та доводити, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, досліджений у судовому засіданні відеозапис не містить даних відносно того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.У разі, якщо такий факт і мав місце, але не був зафіксований на відеозаписі, то ОСОБА_1 слід було б притягувати до адміністративної відповідальності або за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав бути підтверджений висновком закладу охорони здоров`я (а не результатами тестування на газоаналізаторі «Drager Аlcotest 7510»), або за відмову від проходження подальшого огляду в закладі охорони здоров`я.

Між тим матеріали справи не містять будь-яких даних щодо проходження ОСОБА_12 огляду в закладі охорони здоров`я. Також матеріали справи не містять і будь-яких доказів відносно того, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вказані факти також особисто підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Таким чином, в зв`язку із незгодою з результатами огляду спеціальним технічним засобом поліцейські зобов`язані були доставити водія ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Порушення встановленої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до імперативних положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має наслідком недійсність огляду.

Окремо слід звернути увагу, що в порушення приписів частини 7 вищенаведеної норми права, працівниками поліції при нібито відстороненні ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, можливість керування була надана ОСОБА_8 , який був допущений за кермо автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що вбачалось з відеозаписів та підтверджено самим ОСОБА_8 у судовому засіданні. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було у повні мірі виконано вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений законом.

Отже, зібрані у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Розглядаючи дану справу, суд позбавлений можливості виходити за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та за власною ініціативою притягати особу до адміністративної відповідальності за інше порушення Правил дорожнього руху, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, суд враховує, що будь-яких доказів такої відмови матеріали справи не містять.

Виниклі сумніви щодо дотримання процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього з огляду на те, що Конституційний Суд України у пункті 4 рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначив, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до підпункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази мають суттєві протиріччя та не доводять в повній мірі вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення об`єктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття провадження виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 130, статтею 245, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 256, 266, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 та направити до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Т. М. Трояновська