Єдиний унікальний номер №943/1580/20
Провадження №3/943/766/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №259145 від 25.08.2020, ОСОБА_2 25.08.2020 року о 16 год. 35 хв. в місті Буськ по вул. Заводська, 3 перебувала на робочому місці у магазині будівельних матеріалів без засобів індивідуального захисту, маски чи распіратора чим порушила вимоги абзацу 3 п.1 Постанови КМ України №392 від 20.05.2020року та п.7 постанови № 17 головного санітарного лікаря України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, однак захисником правопорушниці адвокатом Волошин В.С. подано до суду клопотання, згідно якого винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення захисник заперечив повністю та просив закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки вважає притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності неправомірним, покликаючись на наступне. Фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відображає ознак порушення ОСОБА_2 положень Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, та матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували такі порушення. Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП працівниками поліції не додано пояснень будь-яких осіб.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши клопотання захисника порушниці та надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства ,а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП працівниками поліції не додано пояснень будь-яких осіб.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 28.08.2020 №10-р/2020 зазначає, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи передбачені 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 56, 57, 59, 59, 60, 61, 62, 62 Конституції України.

Конституційний Суд України наголошує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Суть вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, з викладеного працівниками поліції в протоколі, полягає у тому, що вона перебувала «на свому робочому місті» без засобів індивідуального захисту і таким чином, на думку працівників поліції, порушила «абзац 3 п.1 постанови КМУ №392 від 20.05.2020р. та п.7 постанови №17 Головного санітарного лікаря України».

ОСОБА_2 не може бути притягнута до відповідальності за порушення Постанови №17 Головного санітарного лікаря України з кількох причин.

- По-перше працівниками поліції не конкретизовано, яку саме постанову вони мали на увазі, так як не зазначено дати прийняття такої постанови, а саме:

а) є Постанова №17, датована 17.05.2003р.. «Про посилення дезінфекційних заходів щодо знищення збудника тяжкого гострого респіраторного синдрому (SARS) у середовищі життєдіяльності людини».

б) є Постанова №17, датована 09.05.2020р. «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).», та багато інших. А яку постанову мали на увазі працівники поліції залишається невідомим.

- По-друге - постанова Головного санітарного лікаря не є актом законодавства, або рішенням органу місцевого самоврядування, тому навіть порушення її вимог не може нести за собою покарання.

- По-третє якщо це Постанова (№17 від 09.05.2020р.) « Про затвердження тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідеміологічних заходів…». То тимчасові рекомендації ніколи не були обов`язковими до виконання.

ОСОБА_2 також не може бути притягнута до відповідальності за порушення абзацу 3 п.1 Постанови КМУ від 20.05.2020р. з наступних причин.

- станом на 25.08.2020р. п.1 вказаної постанови КМУ не містить абзацу 3 взагалі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин, суд вважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення (оформлення виявленого правопорушення) є безпідставним, не відповідає вимогам чинного законодавства та виключає відповідальність ОСОБА_2 .

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 44-3 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 44-3, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП закрити за відсутністю у її діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. О. Шендрікова