ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5683/20 Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Провадження № 33/807/746/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 28 червня 2020 року о 20 год. 24 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 33021», державний номер НОМЕР_1 у м. Запоріжжі по вул. Незалежної України біля буд. № 66, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме він керував автомобілем ГАЗ-33021 державний номер НОМЕР_1 28 червня 2020 року о 20 год. 24 хв. Вказує, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про те він був пасажиром вищезазначеного транспортного засобу, а відмова пасажира складу адміністративного правопорушення не утворює. Вказує, що особи, які зазначені як свідки, можуть зафіксувати лише факт його відмови від проходження огляду, а не факт керування транспортним засобом. В момент запрошення свідків він вже перебував поза межами кабіни автомобілю, та пояснював працівникам поліції хто саме був за кермом. Крім того, зазначає, що копію протоколу йому не було вручено, розгляд справи був проведений за його відсутністю, що порушує вимоги ст. 286 КУпАП.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови отримав лише 28 вересня 2020 року.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні першої інстанції, а постанову про адміністративне правопорушення отримав 28 вересня 2020 року (а.с. 20).

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений шляхом надсилання судової повістки, яку згідно поштового повідомлення він отримав 21 жовтня 2020 року. Про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не звертався.

У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки до суду або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, перешкодою для розгляду справи за відсутністю особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги є наявність лише поважної причини для її неявки до судового засідання.

Враховуючи наведене, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, не є перешкодою для її розгляду в судовому засіданні у призначений день та час.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 411395 від 28 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу Drager Alkotesr 6820 та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд за допомогою Drager Alkotesr 6820 не проводився, у зв`язку із відмовою на місці; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яки підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с. 5-6); рапортом командиру взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП Д. Курлікової, згідно якого, прибувши за адресою вул. Незалежної України, буд. 66 працівниками поліції було виявлено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім, у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у присутності двох свідків (а.с. 7), оглянутим судом відеозаписом правопорушення (а.с. 10).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вважаю, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається із відеозапису під назвою «Дпр18 411395», транспортний засіб ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 здійснює рух по вул. Незалежної України у м. Запоріжжі, до нього ззаду наближається патрульний автомобіль, працівник поліції подає спеціальний звуковий сигнал, який вимагає водія зупинити транспортний засіб. Безпосередньо після зупинки транспортного засобу ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 працівник поліції, здійснюючи безперервний відеозапис, виходить з патрульного автомобілю та підходить до кабіни ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 з боку водія. Далі з відеозапису видно, що ОСОБА_1 вже сидить на пасажирському місці в кабіні.

Наявність безперервного запису, надає можливість порахувати, що від часу зупинки патрульного автомобіля, ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 та виявлення працівником поліції ОСОБА_1 на пасажирському місці пройшло приблизно 11 секунд, чого з урахуванням конструктивних особливостей кабіни ГАЗ 33021 було достатньо водію ОСОБА_1 пересісти з місця водія на місце пасажира.

Разом з тим вказаним безперервним засобом повністю спростовані твердження ОСОБА_1 , які містяться на подальших відеозаписах, доданих до протоколу, з приводу того, що керувала автомобілем інша особа, яка вийшла з нього до приїзду працівників поліції, оскільки, як було вказано вище, після зупинки транспортного засобу, двері водія в ньому не відчинялись, ніхто з нього не виходив.

Отже доводи апелянта з приводу того, що він не керував транспортним засобом повністю спростовуються матеріалами справи.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, які полягали у порушенні водієм транспортного засобу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи та змісту апеляційної скарги факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 не оспорюється, а навпаки підтверджується.

Доводи апелянта з приводу того, що свідки не можуть своїми поясненнями підтвердити факт керуванням ним транспортним засобом позбавлені логічного сенсу та є безпідставними, оскільки показаннями вказаних свідків підтверджено саме факт його відмови проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що йому не було вручено копію протоколу, спростовується його підписом у відповідній графі протоколу про отримання його копії (а.с. 1).

Крім того, судом першої інстанції ОСОБА_1 двічі надсилались повістки із викликом до судового засідання з розгляду складеного відносно нього протоколу, за адресою, вказаною в ньому та самим апелянтом в апеляційній скарзі АДРЕСА_1 і вони були повернуті до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата (а.с. 15, 17).

Безпосередньо у протоколі ОСОБА_1 під розпис був повідомлений, що протокол буде розглянуто 13 липня 2020 року у період часу з 09.00 до 17.00 год. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

До того ж, права ОСОБА_1 були поновлені при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі за своєчасно отриманим викликом прибути до судового засідання апеляційного суду, заявляти клопотання та подавати докази. Разом з тим до судового засідання він не прибув, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надав.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 , є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/5683/20