Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2152/20
Провадження № 3/689/815/20
ПОСТАНОВА

про закриття справи

16 листопада 2020 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

За змістом протоколу ОСОБА_1 07 листопада 2020 р. о 03 год. 30 хв. на а/д «Житомир-Чернівці 220км +600м», керував автомобілем марки «ЗАЗ 110308-44» номер державної реєстрації « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в КНП «Ярмолинецька ЦРЛ-смт. Ярмолинці, вул. Шевченка,40» водій відмовився в присутності двох свідків, мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом.

Своїм діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається лише те діяння, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.1 ст.8 КУпАП та ч.2 ст.4 КК України регулюють застосування до особи, яка вчинила протиправне діяння, лише того закону, який діяв під час його вчинення.

Криміналізація відповідальності

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (щодо дати набрання чинності див.: пункт 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону; газета «Голос України» від 24.04.2019 року №79).

Відповідно до підпункту 4) пункту 1 розділу I Закону України від 22 листопада 2018 року №2717-VII статтю 130 викладено в такій редакції:

«Стаття 130. Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, -

тягне за собою накладення штрафу на судноводіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк три роки».

Відповідно до підпункту 171) пункту 2 розділу I Закону України від 22 листопада 2018 року №2717-VII внесено зміни у Кримінальному кодексі України, а саме, доповнено статтею 286--1 такого змісту:

«Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування -

караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно, -

караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років».

Отже, з 01 липня 2020 року Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII набрав чинності, його норми стали «тілом» закону; з 01 липня 2020 року відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції криміналізовано.

Спроба декриміналізації

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 17 червня 2020 року № 720-IX опубліковано в газеті «Голос України» від 03 липня 2020 року за №110.

Відповідно до розділу II цього закону він набирає чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Відповідно до статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, з урахуванням статтей 8 та 94 Конституції України Закон України від 17 червня 2020 року № 720-IX набув чинності 03 липня 2020 року, тобто у день його опублікування.

Відповідно до пункту 117 Закону України від 17 червня 2020 року № 720-IX у розділі I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"

1) у пункті 1:

підпункти 2-4, 7 виключити;

2) у пункті 2:

підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити.

Отже, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX здійснено спробу відміни раніше здійсненої криміналізації.

Це здійснено шляхом виключення норм із Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Враховуючи, що норми Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII були виконані і з 01 липня 2020 року стали нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України, то такі виключення не мали жодного практичного значення і не змінили чинні з 01 липня 2020 року норми статтей 130 КУпАП та 286-1 КК України.

Крім того, неприпустимість подібної юридичної техніки законотворення прямо передбачена такими нормами та сталою позицією Конституційного Суду України, а саме:

- відповідно до ч.6 ст.90 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта;

- відповідно до ч.4 ст.2 КУпАП зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України;

- відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення;

- зміни до закону, в тому числі до Конституції України, вносяться з метою конкретизації, усунення прогалин, деталізації або відміни (скасування) окремих частин базового закону, а тому закон про внесення змін має функціональне призначення - обслуговує базовий закон, який зв`язаний з ним змістовно і концептуально, і служить як форма для трансформації (перенесення) вказаних у ньому змін до базового закону чи Конституції України. Положення закону про внесення змін до окремого закону після набрання ним чинності стають невід`ємною складовою базового закону - окремими його положеннями, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, за якою "положення закону про внесення змін до Конституції України після набрання ним чинності стають невід`ємною складовою Конституції України - окремими її положеннями, а сам закон вичерпує свою функцію" (Ухвала Конституційного Суду України про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням 102 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України", Закону України "Про внесення зміни до розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Конституційний Суд України" від 5 лютого 2008 року N 6-у/2008.

За таких обставин, аналіз змін показав, що ст.286-1 КК України є наразі чинною, оскільки не було ухвалено відповідний Закон про внесення змін до КК України в частині виключення зазначеної статті.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП із передачею матеріалів справи до Ярмолинецького відділу полії Головного управління національної поліції в Хмельницькій області в порядку ст.253 КУпАП.

Керуючись статтями 8, 9, 253 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи передати в порядку ст. 253 КУпАП до Ярмолинецького відділу полії Головного управління національної поліції в Хмельницькій області для прийняття рішення в порядку чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак