Справа № 152/1221/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
20 листопада 2020 року м. Шаргород
Справа №152/1221/20
Провадження №3/152/613/20
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не є особою з інвалідністю, пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.04.2001 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч.4 ст.85 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КпАП України, грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову), а саме: 20.10.2020 року о 08 годині 15 хвилин на річці Мурафа поблизу с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області спільно з ОСОБА_2 з дерев`яного човна здійснював незаконний вилов риби забороненим сітним знаряддям лову сітками з жилки в кількості 12 штук, при цьому виловив цінні види водних живих ресурсів, зокрема, рибу видів «карась» у кількості 183 штуки, «короп» 6 штук, «судак» 4 штуки, «щука» 2 штуки, загальною вагою 32 кг.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнав, пояснив, що 20.10.2020 року о 08 годині 15 хвилин дійсно здійснював вилов риби на річці Мурафа, проте робив це на підставі рішення Копистиринської сілької ради від 20.05.2011 року за №39, якою його зобов`язано здійснювати вилов риби у кількості 10 кг та надавати на похорон жителів села.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що є Копистиринським сільським головою і у 2011 році сільською радою було прийнято рішення про заключення договору про спільну діяльність з ОСОБА_1 щодо охорони і ефективного використання території та об`єкту ботанічного заказника «Копистирин». Вказаним рішенням також було надано дозвіл жителям села на вилов риби двома вудочками до 5 кг. та надавати 10 кг риби на поховання. Дозволу на вилов риби ОСОБА_1 сітними забороненими знаряддями лову сільська рада не надавала.
Крім того, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення №001672 від 20.10.2020 року (а.с.2); квитанцією від 27.10.2020 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №639 (а.с.5); розрахунком матеріальної шкоди до протоколу №001672 від 20.10.2020 року (а.с.6); фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 8-11).
В діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КпАП України, грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням … інших заборонених знарядь лову).
При цьому, вважаю безпідставним ствердження ОСОБА_1 про те, що ним не вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, оскільки він здійснював вилов риби з дозволу Копистиринської сільської ради.
Так, з рішення №39 Копистиринської сільської ради від 20.05.2011 року вбачається, що з ОСОБА_1 сільською радою заключається договір про спільну діяльність щодо охорони і ефективного використання території та об`єкту природно-заповідного фонду (ботанічного заказника місцевого значення «Копистирин») (п.2) (а.с.15-16).
Пунктом 6 вказаного рішення передбачено, що жителям Копистиринської територіальної громади надано дозвіл проводити вилов риби щодня двома вудочками до 5 кг., та надавати на поховання 10 кг. риби.
Таким чином, вказаним рішенням сільської ради не надано дозволу ОСОБА_1 здійснювати вилов риби із застосуванням заборонених знарядь лову сіток, оскільки такий вилов риби є грубим порушенням правил рибальства та тягне адміністративну відповідальність, встановлену законом.
Статтею 40 КУпАП встановлено, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Оскільки з матеріалів, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у незаконному вилові риби обвинувачується, крім ОСОБА_1 , ще й ОСОБА_2 (а.с.2), що знаряддя лову сітки було вилучено у ОСОБА_2 (а.с.4), то вважаю, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.
Крім того, у цій справі не може бути вирішено питання про конфіскацію знаряддя лову дванадцяти сіток з жилки, а також засобів лову дерев`яного човна та незаконно здобутих водних живих ресурсів риби, оскільки, відповідно до опису-оцінки, сітки у кількості 12 штук, дерев`яний човен та рибу виду «карась» у кількості 183 штуки, «короп» 6 штук, «судак» в кількості 4 штуки, «щука» у кількості 2 штуки, загальною вагою 32 кг. вилучено у ОСОБА_2 (а.с.4).
На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.85 ст.ст.283, 284, 287, 288, 294 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.4 ст.85 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, без конфіскації знаряддя лову сіток з жилки в кількості 12 (дванадцять) штук, дерев`яного човна та незаконно добутих водних живих ресурсів риби виду «карась» у кількості 183 (сто вісімдесят три) штуки, «короп» 6 (шість) штук, «судак» в кількості 4 (чотири) штуки, «щука» у кількості 2 (дві) штуки, загальною вагою 32 (тридцять два) кілограми.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: