Справа № 135/1260/20
Провадження № 3/135/897/20
ПОСТАНОВА

іменем України

11.11.2020 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бодачевського Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 о 18 год 50 хв в м. Ладижин по вул. К.Маркса водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та показав, що 11.09.2020 о 18 год 50 хв він керував автомобілем Fiat Scudo та був зупинений працівниками поліції. Причину зупинки чітко не назвали. Попросили надати документи та відкрити для огляду багажник. Після чого йому запропонували проїхати до КП «Ладижинська міська лікарня», але ОСОБА_1 відмовився тому, що вважав, що в нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з якими його могли підозрювати у вживанні наркотичних засобів та він поспішав по власним справам. Пізніше ОСОБА_1 погодився пройти огляд, але працівники поліції йому відмовили пояснюючи це тим, що вони вже оформляли протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 зазначив, що взагалі не вживає наркотичні засоби та не перебуває на обліку у лікаря нарколога. Водночас повідомив, що свідки зупинялись працівниками поліції почергово та були присутні під час його відмови про, що засвідчили в протоколі підписами.

Адвокат Бодачевський Р.В. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 та зазначив, що у працівників поліції були відсутні об`єктивні підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останній не перебуває на обліку у лікаря нарколога, що підтверджується довідкою лікаря нарколога від 03.11.2020, а також, що за медичною допомогою до КП «Ладижинська міська лікарня» до лікаря нарколога не звертався. Також про відсутність об`єктивних підстав для проведення огляду свідчить відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції, дає відповіді на їх питання, пояснює чому відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ставить запитання працівникам поліції, виконує їхні вимоги щодо надання документів для перевірки, надає можливість оглянути задній відсік автомобіля. Також зазначає, що працівниками поліції допущено порушення, а саме не залучено двох свідків з метою фіксації події проходження огляду на стан сп`яніння, а почергово з інтервалом часу запрошує свідків та в присутності кожного окремо розпочинає процедуру проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та в присутності кожного окремо пропонує то пройти позачерговий медичний огляд та огляд на факт вживання наркотичної речовини.

Адвокат подав до суду письмове клопотання з аналогічними поясненнями з огляду на які просив провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого вказаною статтею.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що 11.09.2020 в вечірню пору доби його зупинили працівники поліції та запропонували бути свідком. В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння про, що також в його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що 11.09.2020 вона разом з чоловіком їхала в автомобілі Fiat Scudo та їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 який перебував за кермом автомобіля запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленням у нього ознак сп`яніння на, що її чоловік відмовився. Зазначила, що будь яких ознак наркотичного сп`яніння вона у свого чоловіка не бачила. Також повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 взагалі не вживає наркотичні засоби.

В судове засідання неодноразово викликались, проте не з`явились свідок ОСОБА_4 та інспектор СРПП №1 Ладижинського ВП старший лейтенант поліції Мазур О.С., причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Бодачевського Р.В., свідків, переглянувши відеозапис, який міститься на диску в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215893 від 11.09.2020, складеного інспектором СРПП №1 Ладижинського ВП старшим лейтенантом поліції Мазуром О.С., 11.09.2020 о 18 год 50 хв в м. Ладижин по вул. К.Маркса водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом та вину у вчиненому не визнав.

Однак, не зважаючи за захисну позицію ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215893 від 11.09.2020 (а.с. 2), складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП України у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215893 від 11.09.2020, а також із відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 , відмовився від підписання протоколу та від надання пояснення по суті порушення.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлював свої зауваження щодо його змісту.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2020, складеного о 19 год 25 хвилин ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я КП «Ладижинська міська лікарня» (а.с. 3).

Також, суддею беруться до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 11.09.2020, які засвідчили той факт, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, від надання будь-яких пояснень, підпису протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії, що також засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення та своїх письмових поясненнях (а.с. 4, 5).

З відеозапису слідує, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були присутніми під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того порушення ОСОБА_1 . ПДР підтверджується і записом у протоколі про те, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений і автомобіль передано ОСОБА_3 (а.с. 2).

Отже, перелічені вище докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Так, доводи адвоката Бодачевського Р.В. про відсутність на місці зупинки двох свідків, які могли б підтвердити відмову ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, не приймаються судом до уваги, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, де містяться підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зазначено їх місце проживання; письмовими поясненнями цих свідків; відеозаписом на якому зафіксовані обидва свідки; показами свідка ОСОБА_4 наданими в судовому засіданні.

Також ОСОБА_1 в судовому засіданні посилався на те, що працівники поліції вимагали проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність в нього ознак стану наркотичного сп`яніння, однак, такі твердження відхиляються судом, оскільки згідно з пунктом 2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пункті 12 розділу ІІ Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що поліцейський, виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння відповідно до встановленої процедури запропонував останньому пройти огляд в закладі охорони здоров`я на, що останній відмовився.

З наведеного слідує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що такі докази є допустимими, належними та достатніми для висновку про те, що 11.09.2020 о 18 год 50 хв в м. Ладижин по вул. К.Маркса водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 ППВС України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) він не надав.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 та майновий стан останнього, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній отримував посвідчення водія в сервісних центрах МВС України.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 130, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн (десять тисяч двісті) 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень (чотириста двадцять) 40 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя