Єдиний унікальний номер 227/3795/20
Номер провадження 33/804/580/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суд Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.10.2020р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичну особу-підприємця, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот)грн. 00коп.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.10.2020р. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 8500.00 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі:

- вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції не було застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме ст. 61 Конституції України, ст. 245, п. 8 ч. 1 ст. 247, 252 КУпАП;

- вказує, що 02.09.2020р. за результатами тієї ж перевірки, під час якої щодо неї був складений протокол про адміністративне правопорушення № ДЦ25636/2054/АВ/ПТ, а також одночасно інспектором праці Комар В.Л. в порядку ч. 2 ст. 265 КЗпП було винесено щодо неї письмове попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ДЦ25636/2054/АВ/ПР;

- вважає, що таким чином, вона двічі притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що є порушенням ст. 61 Конституції України, та відповідно до вимог ст. 26 КУпАП попередження є адміністративним стягненням;

- прохає скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнута до адміністративної відповідальності повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд поданої нею апеляційної скарги за її відсутності за станом здоров`я.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання вимог законодавства про працю з 25.08.2020р. по 02.09.2020р, під час якого встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме допущено до роботи двох працівників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу за адресою розташування в м. Добропілля, м-н Молодіжний, буд. № 3 Донецької області навпроти магазину «Олімп» (дитячий майданчик), де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини вчиненого нею правопорушення, які викладені в протоколі не оспорювала, надала до суду заяву, в якій просить суд розстрочити сплату штрафу в сумі 8500,00 грн. строком на п`ять місяців, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Проте, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП), а саме вимоги п. 1 ч. 2 ст. 265 КЗпП, відповідно до яких юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у виді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Як вбачається з акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ25636/2054/АВ від 02.09.2020р. ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку з 01.01.2016р., 3 група, а тому відповідно до вимог ст. 265 КЗпП до неї застосовується попередження.

До апеляційної скарги особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 додано копію попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ДЦ25636/2054/АВ від 02.09.2020р., а тому, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 02.09.2020р. була притягнута до відповідальності шляхом винесення попередження, а тому притягнення її до адміністративної відповідальності шляхом складання протоколу за аналогічними обставинами та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у даному випадку, є неприпустимим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17.02.2015р. у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до п. 4 листа Міністерства Юстиції України № 758-0-2-08-19 від 26.12.2008р. «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» вбачається, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Таким чином доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції не було застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме ст. 61 Конституції України, ст. 245, п. 8 ч. 1 ст. 247, 252 КУпАП, є слушними та підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З аналогічних підстав також підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що 02.09.2020р. за результатами тієї ж перевірки, під час якої на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення № ДЦ25636/2054/АВ/ПТ, інспектором праці Комар В.Л. в порядку ч. 2 ст. 265 КЗпП було винесено щодо мене письмове попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ДЦ25636/2054/АВ/ПР, та що таким чином, вона двічі притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що є порушенням ст. 61 Конституції України, та відповідно до вимог ст. 26 КУпАП попередження є адміністративним стягненням.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.10.2020р., якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот)грн. 00коп. задовольнити.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.10.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот)грн. 00коп., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя