Справа № 478/1523/20 Провадження № 3/478/709/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., прокурора Булаєвої І.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
24.10.2018 року, ОСОБА_1 , згідно наказу Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» №193/ос-18 був призначений молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)», де працював на посаді «рядовий внутрішньої служби» з 25.10.2018 року.
12.04.2019 року наказом Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» від 12.04.2019 року № 75/ос-19, ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням на підставі п. 7 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1 та п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюються вимоги вказаного закону щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону на ОСОБА_1 , було покладено зобов`язання, зокрема: у випадку припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Будучи звільненим за власним бажанням з 12.04.2019 року з Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію перед звільненням, яку подав з порушенням термінів, а саме 20.06.2019 року.
На підставі викладеного відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 16.10.2020 року № 461 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням з причин, які від нього не залежали, через те, що в нього був відсутній персональний комп`ютер з доступом до мережі Інтернет.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення відповідно до передбаченої санкції статті.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України є суб`єктами на яких поширюється дія даного Закону.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 , згідно наказу Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» №193/ос-18 був призначений молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)», де працював на посаді «рядового та молодшого сержанта внутрішньої служби» з 25.10.2018 року та був звільнений за власним бажанням 12.04.2019 року.
Отже, на ОСОБА_1 , як на особу, яка виконувала діяльність пов`язану з виконанням функцій держави поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і він як особа, зазначена в пункті 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний вжити заходів щодо своєчасного подання декларації перед звільненням.
Як вбачається, з витягу з Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та скріншоту з офіційного сайту Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію перед звільненням ОСОБА_1 подав 20.06.2019 року.
Судом також встановлено, що трудову книжку ОСОБА_1 отримав особисто 06.05.2019 року. Відповідно до скріншоту з офіційної сторінки Акредитованого центру сертифікації ключів АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 мав електронно-цифровий підпис терміном дії з 19.10.2018 року по 19.10.2019 року.
Таким чином, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати декларацію перед звільненням через технічні несправності Реєстру. Інших поважних причин, через які ОСОБА_1 міг не своєчасно забезпечити подання вказаних декларацій суддею не встановлено. Факт відсутності персонального комп`ютера та доступу до мережі Інтернет, суддя вважає неналежною та неповажною обставиною щодо невиконання ОСОБА_1 вимог з фінансового контролю та подання ним декларації перед звільненням з порушенням встановлених термінів.
Наданий до суду скріншот з Єдиного державного реєстру декларацій та інформація про послідовність дій в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 містять відомості, що фактично, ОСОБА_1 подав декларацію (перед звільненням) лише 20.06.2019 року. Поважних причин або належних обґрунтувань такої затримки з подання декларацій, судді не наведено. Доказів поважності причин несвоєчасного подання декларацій у визначений законом строк матеріали справи не містять.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 в сукупності з дослідженими суддею доказами вказують на те, що він вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
В постанові Пленуму Верховного суду України № 13 від 25.05.1998 року (із змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння" зазначено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.
Суд враховує зміст ч. 3 ст. 38 КУпАП, де адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане із несвоєчасним поданням декларації перед звільненням.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, є дата складання протоколу, тобто 16.10.2020 року.
Суддею встановлено, що Управлінням стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України факт перевірки своєчасності подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням проводився в грудні 2019 року, про що свідчить лист від 26.12.2019 року № 252кор/55/113/01-19, який направлений до Державної установи «Казанківська ВК № 93».
Факт виявлення вказаного правопорушення Управлінням стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Україниздійснено ще в січні 2020 року, про що також свідчить лист ДУ «Казанківська ВК № 93» від 10.01.2020 року № 9314/87, який направлений на адресу управління 14.01.2020 року.
За таких обставин, дата складання протоколу є лише відповідною датою фіксування вчиненого правопорушення ОСОБА_1 та вжиттям заходів з боку органу поліції за встановленим фактом.
Таким чином, оскільки на час розгляду судом матеріалів адміністративної справи, строки, встановлені ч. 3 ст. 38 КУпАП закінчилися, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю.
Згідно з п. 7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та закрити провадження у справі, в зв`язку із закінченням строків для накладання адміністративного стягнення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя: