Справа №463/8313/20
Провадження №3/463/1771/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

за ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що громадянин ОСОБА_1 19.08.2020 о 23 год. 00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 в підїзді будинку гримав в двері квартири АДРЕСА_3 , виражався грубою нецензурною лайкою і погрожував гр. ОСОБА_2 чим порушив громадський порядок та спокій.

ОСОБА_1 в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому заперечив та пояснив, що наведені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Насправді, між ним та ОСОБА_2 відбулась суперечка через те, що остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в притягнення його до адміністративної відповідальності слід відмовити виходячи з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З об`єктивної сторони, правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є місце його скоєння, а саме громадське місце, до якого відносять частину будь-якої будівлі, споруди яка відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства, тобто порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Навпаки, обставини справи, в тому числі пояснення гр. ОСОБА_2 свідчать лише про те, що мав місце конфлікт між нею та ОСОБА_1 , який не може ототожнюватись з дрібним хуліганством, тобто зневажними ставленням особи до правил співжиття та моральних засад суспільства.

Відтак, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням положень ст. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 173, 247 п.1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.