ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/832/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 смт Золочів

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Чернова О.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 28.01.2020 орган що видав 6339, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 року близько 16:00 години громадянин ОСОБА_1 знаходився у приміщенні магазину "Кисет" розташованого в смт Золочів Харківської області по вул. Центральній без захисної маски чим порушив Постанови кабінету міністрів України від 22.07.2020 року №641, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

19.10.2020 року близько 09:30 години громадянин ОСОБА_1 знаходився у приміщенні магазину "Кисет" розташованого в смт Золочів Харківської області по вул. Б. Хмельницького без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушив п. 10.1 Постанови кабінету міністрів України від 22.07.2020 року №641, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення судового відправлення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 року, встановлено карантин з 12 березня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами карантин продовжено до 31 жовтня 2020.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVІD-19 ,спричиненої коронавірусом SАRS-CoV-2" № 641 від 22.07.2020 зі змінами, заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Факти вчинення адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серія ГП 179708 від 20.08.2020 та серія ВАБ 317184 від 19.10.2020 року, які було складено компетентними особами, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 20.08.2020, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 19.10.2020, відеозаписом із нагрудної камери інспектора, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у об`єктивності даних, викладених в них.

Таким чином, суддя вважає доведеною наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а саме постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVІD-19 ,спричиненої коронавірусом SАRS-CoV-2" № 641 від 22.07.2020 зі змінами, перебуввання в громадському місці без захисної маски.

Порушення статті 44-3 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення правил карантину, визначених КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами, разом з тим, закон дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження, звільнивши його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Враховуючи приписи наведеної статті, у даному конкретному випадку суддя, одночасно доходить висновку про малозначність вчинених правопорушень, так як скоєні ОСОБА_1 правопорушення не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди, не являють собою великої суспільної небезпеки, а в результаті їх заподіяння не настали наслідки у вигляді значної шкоди суспільним та державним інтересам держави, рівно як і правам та свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям.

Відтак, приймаючи до уваги, той факт, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею КУпАП (інші відомості не надані), що виступає в якості пом`якшуючої обставини, суддя доходить висновку, що застосування до даного правопорушника усного зауваження, є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, що дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 22,44-3, ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень передбачених ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або в разі подання відповідної скарги після закінчення розгляду справи по суті апеляційним судом.

Суддя: Чернова О. В.