ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
3 листопада 2020 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мамирбаєа Є.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та його апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року, -
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 18 грудня 2019 р. о 21-10 год. у м. Києві на вул. Вербицького ОСОБА_1 керував автомобілем "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними тесту, проведеного з використанням приладу Drager № ARHK - 0540 (тест № 2101).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погодившись з постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом та вказує, що на момент, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу ОСОБА_1 не керував ним, тобто не виконував функцію водія, що підтверджується доказами у справі, в тому числі відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Апелянт зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу, або у разі незгоди в медичному закладі. Однак, працівники поліції транспортний засіб не зупиняли, а почали проводити огляд на підставі пояснень осіб, які самі на той час вживали спиртні напої, та з якими у ОСОБА_1 виник словесний конфлікт.
При цьому, як вважає апелянт ОСОБА_1 суддею однобічно і неповно було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та незаконно визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушенні, якого в дійсності він не скоював.
Таким чином, на думку апелянта ОСОБА_1 , у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Мамирбаєа Є.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши викладені в ній доводи, заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року скасуванню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, тощо).

Однак при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично визнав ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, які він не мав можливості надати, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, чим доводиться сам факт того, що водій ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, суд в постанові не вказав.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпосереднє керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У даному випадку, як було встановлено в апеляційному засіданні, з пояснень ОСОБА_1 він не керував автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 , в той час, коли до нього під`їхав екіпаж поліції транспортний засіб перебував в нерухомому стані.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що 18.12.2019, близько о 1900 годині, він зустрів свого друга біля станції метро Харківська, ОСОБА_2 з яким вони під`їхали до стоянки біля магазину «Велика Кишеня», що по вул. Вербицького в м. Києві. При цьому, зателефонував своїй цивільній дружині ОСОБА_3 та повідомив, що під`їхав до будинку, та збирається випити пива зі своїм другом. Оскільки, ОСОБА_1 , на даний час тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 ., тому залишає машину на стоянці поблизу магазину «Велика Кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 18.

ОСОБА_1 також наголосив, що коли він під`їхав до магазину разом зі своїм другом, то перебував у тверезому стані, бо їхав з роботи та протягом дня ніяких алкогольних напоїв не вживав.

Зайшовши до магазину ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 придбали пляшку спиртного та взяли по дві пляшки пива та деякі продукти. Відійшовши від магазину на лавочці, вони спілкувались та вживали придбаний алкоголь. Приблизно через пів години, вони побачили компанію чоловіків, які також вживали спиртні напої та стояли біля автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Підійшовши до них, ОСОБА_1 зробив їм зауваження щоб вони відійшли від автомобіля, тоді вказана компанія почала поводити себе агресивно та між ними виникла словесна перепалка, та хтось кинув в автомобіль яблуко, яке попало в лобове скло автомобіля через що увімкнулась сигналізація. Приблизно ще через пів години приїхали працівники патрульної поліції, яких викликали ті особи з якими відбувся конфлікт. Один з чоловіків цієї компанії почав казати, що ОСОБА_1 , керував автомобілем в стані сп`яніння, після чого, працівники поліції почали говорити, що необхідно пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 почав заперечувати, та казати, що вже приїхав додому та його автомобіль стоїть на стоянці вже більше ніж годину. Тоді працівники поліції повідомили, що якщо він не пройде огляд на стан сп`яніння, його затримають та доставлять до відділення поліції.

Пройшовши освідування, прилад «Драгер» показав стан сп`яніння, але той факт, що ОСОБА_1 перебував вже на той час в стані сп`яніння ним не заперечувався, бо він не керував транспортним засобом, а працівники поліції приїхали вже після того як пройшов значний термін, як він поставив автомобіль на стоянці біля будинку де проживає.

Тобто, склалась наступна ситуація, що особи з якими у ОСОБА_1 виник конфлікт, на ґрунті неприязних відносин, надали пояснення працівникам поліції, що він керував автомобілем в стані сп`яніння. Однак вказані пояснення не є підставами для працівників поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені пояснення ОСОБА_1 підтвердили в апеляційному засідання свідки ОСОБА_3 , та

ОСОБА_2 . С лід зазначити, що суд першої інстанції, розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутній Рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу.

В апеляційне засідання викликався працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 для надання пояснень щодо обставин даної події, однак на виклик суду ніхто не зреагував та до судового засідання не з'явився.

За наведених обставин, оскільки апеляційний суд надає перевагу доказам, які були досліджені в судовому засіданні, враховуючи також той факт, що працівник поліції проігнорував виклик до суду для надання пояснення, апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Таким чином, факт перебування особи біля транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та не виконання такою особою функцій водія не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, на що послався суд першої інстанції, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у Суду.

Разом з тим, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, факт перебування особи біля транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та не виконання такою особою функцій водія не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 7 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік., - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.О. Журавель