Справа №333/3933/20
Провадження №3/333/1439/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за участю захисника Пивоварова В.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 44-3, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №087747 від 02.07.2020 року, 02.07.2020 року о 10 год. 45 хв. у м. Запоріжжі по вул. Космічній, 140 (стаціонарний пост «Тефлон») ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження поліцейського про припинення правопорушення, а саме порушував постанову КМУ №500 від 17.06.2000 року в частині перебування у громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №087748 від 02.07.2020 року, 02.07.2020 року о 10 год. 45 хв. у м. Запоріжжі по вул. Космічній, 140, ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме: у приміщенні стаціонарного поста «Запоріжжя-Південь», пост «Тефлон» без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають рот та ніс, у тому числі, виготовлені самостійно, чим порушив вимоги п.1. п.4 постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

До суду матеріали вказаних справ відносно ОСОБА_1 надійшли 23.07.2020 року.

14.08.2020 року постановою судді справи про адміністративні правопорушення за ст. ст.185, 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 44-3 КУпАП, не визнав та пояснив, що 02.07.2020 року, приблизно о 10-00 год. він разом із батьками ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 їхали на мікроавтобусі «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . За кермом вказаного автомобіля знаходився його батько. На стаціонарному посту «Тефлон» (м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140) їх зупинили працівники поліції. Один з них ОСОБА_4 попрохав відкрити двері кузова автомобіля, що і зробив його батько. Так як у кузові нічого не було, працівник поліції почав вимагати від його батька, щоб останній пред`явив документи. На це ОСОБА_2 повідомив, що пред`явить документи лише тоді, коли працівник поліції повідомить про причини зупинки транспортного засобу. Після цього, між працівником поліції ОСОБА_4 та його батьком відбулася словесна сварка, під час якої ОСОБА_2 включив мобільний телефон та почав знімати поведінку працівника поліції, що не сподобалося ОСОБА_4 . Останній заперечував проти відеозйомки та зазначив, що у транспортному засобі є тріщина на лобовому склі, тому і була зупинена машина. Під час спілкування ОСОБА_2 пред`явив ОСОБА_4 технічний паспорт на транспортний засіб та посвідчення водія, реквізити яких ОСОБА_4 переписав. Зі словами, що він у повному обсязі їх притягне до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 пішов у приміщення стаціонарного поста. Приблизно через 40 хвилин, він та батько вийшли з автомобіля та звернулися до іншого працівника поліції, чи можуть вони їхати далі, але останній повідомив, ОСОБА_4 зупинив автомобіль, тому він і повинен відповісти на їх питання. На вулиці було вже дуже жарко, автомобіль 40 хвилин стояв на сонці, матері стало погано, тому вони вирішили піти у приміщення стаціонарного поста. Коли відкрили двері, то побачили ОСОБА_4 , який сидів, склавши ноги на стіл та грав по мобільному телефону. Побачене його обурило, і він попрохав батька поведінку ОСОБА_4 зняти на мобільний телефон. Після цього, ОСОБА_4 підвівся та почав кричати, щоб вони оділи захисні маски. Так як вони у приміщення не заходили, а лише заглядали туди, тому були відсутні підстави для їх застосування. Після цього, ОСОБА_4 вибіг на вулицю, погукав інших працівників поліції та почав кричати, що він не виконує його вимоги. У подальшому, працівники поліції звалили його на землю та наділи кайданки. Потім його відвезли у Комунарський відділ поліції для оформлення матеріалів адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 з приводу подій, які відбулися 02.07.2020 року на стаціонарному посту «Тефлон». ОСОБА_3 пояснила, що яким чином її син опинився на землі з кайданками на руках, вона не бачила, так як продовжувала сидіти в автомобілі, коли її чоловік та син пішли у приміщення поста.

Задовольнивши клопотання захисника Пивоварова В.І. щодо отримання пояснень у судовому засіданні від працівника УПП в Запорізькій області ОСОБА_4 , суддя двічі на 15.09.2020 року та 01.10.2020 року викликав у судове засідання останнього через лист начальнику УПП в Запорізькій області Михайловській С.В. Водночас, ОСОБА_4 жодного разу до суду так і не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Санкціями ст.ст. 44-3 та 185 КУпАП передбачено адміністративні стягнення у вигляді: штрафу у розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 17 000 до 34 000 грн.); громадських робіт від сорока до шістдесяти годин або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ст.ст. 44-3 та 185 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Суддя може визнати особу винною у вчиненні лише тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №087747 від 02.10.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження поліцейського про припинення правопорушення, а саме порушував постанову КМУ №500 від 17.06.2000 року в частині перебування у громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

За диспозицією ст.185 КУпАП злісна непокора з об`єктивної сторони характеризується пасивними формами поведінки і стосується завжди законної вимоги працівника поліції як представника державної влади, яка, таким чином, має бути пред`явлена за наявності до того підстав та за формою, установлених законом, положеннями і статутами про несення служби.

Також, у диспозиції зазначеної статті передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути пред`явлені при виконанні ним службових обов`язків. Про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, а також пред`явлене відповідне посвідчення працівника міліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній не виконував неодноразове законне розпорядження поліцейського про припинення правопорушення.

Водночас, у протоколі не зазначається: які саме були законні розпорядження і у якій формі вони були викладені; ким саме з працівників поліції ці розпорядження надавалися.

Вказані обставини судом не були встановлені і під час судового розгляду.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису (файл «20200702_104232»), наданого ОСОБА_1 , вбачається, що працівник поліції ОСОБА_4 безпосередньо перед затриманням ОСОБА_5 лише питає у останнього та батька ОСОБА_2 про наявність у них захисних масок. Тобто, фактично суддя не встановив, що ОСОБА_4 або будь-який інший працівник поліції вимагав від ОСОБА_1 припинити правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

З вказаного відеозапису вбачається, що до моменту затримання ОСОБА_1 жодних вимог та розпоряджень працівники поліції останньому не висували та не надавали, тому оцінити дії ОСОБА_1 у контексті об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, неможливо.

Стаття 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №087748 від 02.07.2020 року вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.1 п.4 постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року.

З аналізу змісту постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року вбачається, що у цій постанові мається лише 3 пункти:

1. Внести до актів Кабінету Міністрів України зміни, що додаються.

2. Установити, що пункти 3 і 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів не застосовуються до внутрішніх та міжнародних авіаційних пасажирських перевезень у частині діяльності (функціонування) аеропортів щодо прийняття та відправлення повітряних суден, що здійснюють такі перевезення.

3. Ця постанова набирає чинності з 22 червня 2020 р., крім пункту 2 цієї постанови, який набирає чинності з дня її опублікування.

Таким чином, взагалі не є зрозумілим які пункти Постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року порушив ОСОБА_1 .

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено вимоги якої статті Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-XII порушив ОСОБА_1 .

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису (файл «20200702_104232»), наданого ОСОБА_1 , вбачається, що останній та його батько ОСОБА_2 не входили до приміщення стаціонарного поста.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи, крім відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, долучені рапорти працівників поліції та письмові пояснення ОСОБА_1 , тобто відсутні інші дані, з яких можливо було в встановити винуватість останнього.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінюю кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, з огляду на неякісне складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , вважаю, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 185 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку судді, в діях ОСОБА_1 відсутні склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 185 КУпАП, у зв`язку з чим справа відносно останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 185, 245, 247, 251, 252, 260, 261, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.44-3, 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод