Провадження № 33/824/4239/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 14 липня 2020 року о 09 год.30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 по вул. Вершигори, у м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по цій справі - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та в зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в порушення ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» працівники поліції не повідомили його про причину зупинки та з не відомих підстав звинуватили його в тому, що він перебуває за кермом автомобіля в стані наркотичного сп`яніння. Однак, ознак наркотичного сп`яніння в його зовнішньому вигляді не було. Від проходження огляду в установленому порядку не відмовлявся.

Апелянт вказує, що він не проходив жоден із видів огляду з тих причин, що йому не було запропоновано у встановленому чинним законодавством порядку його проходження на стан наркотичного сп`яніння і результатів такого огляду немає. Тим більше, працівник поліції не виписав йому відповідного направлення на огляд, а відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вдруге не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи щодо нього був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, вимог вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з боді-камери поліцейського та поясненнями самого ОСОБА_1 , який в протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зазначивши, що їхати до лікаря відмовляється в зв`язку із запізненням на роботу / а.с.1/.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 537227 від 14 липня 2020 року вбачається, що 14 липня 2020 року о 09 год. 30 хв.ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A6», н/з НОМЕР_1 по вул. Вершигори, у м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були запрошені працівниками поліції та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння /а.с. 3/.

Дані відеозапису також підтверджують факт вчиненняОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок направлення осіб для проходження огляду на стан сп`яніння, регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 / далі - Інструкція/.

Відповідно до п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, поліцейськими у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, ними запропоновано останньому проїхати до відповідного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто, поліцейські діяли згідно встановленого законом порядку, а відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду є порушенням п. 2.5 ПДР України, тому судом обґрунтовано визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було запропоновано у встановленому чинним законодавством порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння - не заслуговують на увагу та повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, з відеозапису з боді-камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до вимог закону було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відмовився.

При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що він буде нести відповідальність за відмову від проходження такого огляду.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не виписали йому направлення на огляд, також не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2).

Будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання останій, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що скасовано акт, який встановлює адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Так, 22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861, наступного змісту: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».

Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX), яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 02 липня 2020 року та 03 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 537227 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським складено 14 липня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції застосував редакцію ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діяла на час вчинення правопорушення.

Відтак, під час перегляду постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон