ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6937/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 16.08.2020 року, об 11 год. 11 хв., рухаючись Харківською площею у м. Києві, в напрямку м. Борисполя, керував автомобілем марки «Renault Captur», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло та блідість покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції. Він погодився із інкримінованим порушення щодо порушення рядності, оскільки поспішав. Після цього працівники поліції стали стверджувати, що в нього вбачаються ознаки наркортиного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд, на що він спочатку погодився, а по приїзду до лікарні відмовився, оскільки йому надали брудну ємкість для забору сечі. Наголошував на тому, що в стані наркотичного сп`яніння він не перебував. При цьому він відразу повідомив працівникам поліції про те, що йому було зроблено щеплення, і саме тому він блідий та у нього тремтять руки. Просив провадження відносно нього закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Коробка Д.В. просив врахувати пояснення ОСОБА_1 та провадження відносно останнього закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказував, що в будь-якому випадку редакція статті 130 КУпАП не містить складу правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, однак по приїзду до лікарні відмовився від його проходження.

При цьому відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було також зафіксовано за допомогою боді-камери, запис з якої було витребувано судом.

З даних відеозапису з боді - камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР. В ході спілкування із останнім у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в подальшому запропоновано пройти огляд в медичній установі у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що він курив «травичку» близько тижня тому. В подальшому ОСОБА_1 на проходження огляду погодився, однак по приїзду до лікарні відмовився від проходження огляду, повідомивши, що пройде огляд самостійно.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка, інспектор поліції ОСОБА_4 показав, що під час патрулювання за порушення ПДР - проїзд знаку 5.16 «Рух по смугах» було зупинено автомобіль «Renault Captur», д.н.з. НОМЕР_1 . Водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що свідчить постанова серії ЕАМ за № 2986827. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд у лікаря-нарколога, водій від проходження огляду спочатку відмовився, зазначивши, що курив тиждень тому. В подальшому водій все-таки погодився на проходження огляду. По приїзду до лікарні водій розпочав проходження огляду, однак після спілкування по телефону із невідомою особою, вилив сечу із пробірок у раковину та відмовився від проходження огляду. Також свідок вказав, що встиг увімкнути камеру, коли водій виливав сечу у раковину. Також свідок пояснив, що камеру було вимкнено, так як у лікаря-нарколога під час проходження огляду заборонено знімати, а запис на бодікамеру проводиться саме під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з метою фіксації погодження чи відмови особи на проведення такого огляду.

Аналогічні пояснення суду надав і свідок ОСОБА_5 - поліцейський УПП у м. Києві.

При цьому суд враховує вимоги п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, відповідно до якого, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на висновок медичної лібараторії «Діла», згідно з даними якого наркотиків в сечі в останнього не виявлено, не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 Розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Будь - яких даних на підтвердження того, що обстеження у медичній лібараторії «Діла» проводився уповноваженою, відповідно до вимог Інструкції, особою, в матеріалах справи не має.

Відповідно до п. 15 розділу ІІІ указаної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Проте діагнозу щодо станусп'яніння у медичній лібараторії «Діла» встановлено не було, а результати проведеного дослідження не можуть вважатися встановленим діагнозом лікаря, як це передбачено положеннями Інструкції.

Також, відповідно до наказу КМДА від 30.05.2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» єдиною установою у м. Києві було визначено КМКНЛ «Соціотерапія».

Клопотання захисника про закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю акта, який встановлюває адміністративну відповідальність, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон 470; 2617-VIIІ), в якому відповідно підпункту 4 пункту 1 розділу І стаття ст.130 КУпАП викладена у новій редакції, згідно якої передбачено відповідальністьза керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а відповідно до п.п. 171 п. 2 розділу І введено ст. 286-1 КК України, якою криміналізовано поставлені у провину водію дії.

Разом з тим, відповідно до п. 117 Закону України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у пункті 1 підпункти 4, а також у пункті 2 підпункт 171 - виключено.

З урахуванням наведеного вважаю, що станом на 16.08.2020 року (дата вчинення ОСОБА_1 інкримінованих дій) диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції його права на захист свого підтвердження не знайшли. Так, відомостей про створення поліцейськими будь-яких перешкод для явки захисника при оформленні даного адміністративного протоколу в матеріалах справи не міститься та до суду не подано.

З урахуванням наведеного, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності, і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя