Справа №461/2204/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Луні, Львівська обл., місце проживання - АДРЕСА_1 . Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 29.11.2017, виданий 4612, ідентифікаційний код - 19620406,

за ч.6 ст.470 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про порушення митних правил, 27.02.2020 року о 00 год. 28 хв., в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби, смугою руху «червоний коридор» (вантажна смуга руху) в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб з напівпричіпом марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , яким громадянин України ОСОБА_1 , слідував з України до Республіки Польща, в якості пасажира у приватну поїздку. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вище зазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС ДФСУ «Перетин кордону транспортним засобом» та спрацювання «АСАУР» з`ясовано, що громадянин України ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , через митний пост "Мостиська", пункт пропуску "Шегині - Медика" 01.06.2018 по смузі руху «зелений коридор», в митному режимі «транзит». На момент перетину кордону, 27.02.2020 року, громадянин України ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статті 460 Митного кодексу України, жодних документів не надав. Разом з тим, нормами частини першої статті 192 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу. Однак даної вимоги громадянин України ОСОБА_1 не виконав. У відповідності до ст.93 Митного Кодексу України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку. У відповідності до ст. 95 Митного Кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб). Згідно із нормами ч.2 ст.95 Митного Кодексу України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 Митного кодексу України. Станом на 27.02.2020 року транспортний засіб марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 Митного Кодексу строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

Разом з тим, неодноразово скеровував на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, які були задоволені судом. 20.10.2020 року ОСОБА_1 скеровано на адресу суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд не приймає до уваги вказане клопотання оскільки таке, як і попередні клопотання не підтверджене жодними належними доказами, які б вказували на поважність причин неприбуття в судове засідання, натомість носять формальних характер. Оскільки вказана адміністративна справа перебуває в провадженні суду з 11.03.2020 року, позиція ОСОБА_1 розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи та порушенням розумного строку розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України, вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши представника Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст.470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.1ст.458 МК України,порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузаконом порядкувстановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні таінші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеногост.95 МК України (ст.90 та 93 МК України).

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 2 ст.95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст.192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 02.06.2020 року про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України - слід відмовити з огляду на наступне. Так, ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказує на те, що відносно нього вчинено кримінальне правопорушення та по даному факту справа слухається у Сихівському районному суді м.Львова, однак, з долученої ним копії обвинувального акту, потерпілим у даному кримінальному провадженні є інша особа - ОСОБА_2 . Вказану позицію суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, суд бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній не заперечує факту ввезення ним на територію України транспортного засобу марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 та те, що вказаний автомобіль не вивезений за межі України у передбачені Законом строки.

Факт вчинення адміністративного правопорушення також стверджується: протоколом про порушення митних правил №0679/20900/20 від 27.02.2020 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю. Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу,суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 470, 486, 527, 528 МК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накласти на нього стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько