Справа № 738/429/20
№ провадження 3/738/114/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі:

судді Савченка О.А.

секретаря судового засідання Лях Н.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , ФОП,

за ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А H О В И В:

27 березня 2020 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 443 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 119554, складеного ДОП Менського ВП ГУНП лейтенантом поліції Андрієнко А.А., 21 березня 2020 року близько 14 години 00 хвилин в місті Мена по вулиці Шевченка, 92 ОСОБА_1 будучи суб`єктом господарювання, а саме ФОП, не припинив діяльність магазину будівельних товарів «Будлідер», чим порушив вимоги пункту 3 пункту 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 та Рішення Менської міської ради № 143 від 17.03.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що йому відомі обмеження встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року. На їх підставі він припинив діяльність власного магазину «Будлідер», що розташований в місті Мена, по реалізації будівельних матеріалів. Проте, окрім реалізації будівельних матеріалів, він має дозвіл на реалізацію і засобів особистої гігієни. Проте, він і їх припинив реалізовувати через магазин, у зв`язку з обмеженнями. Реалізацію даного товару він здійснював лише через склад постійним покупцям. Так, 21 березня 2020 року близько 14 години магазин «Будлідер» був зачинений. Проте, на території складу магазину знаходився автомобіль підприємця ОСОБА_2 , який загружався засобами особистої гігієни. В цей час підійшли працівники поліції, попросили відчинити ворота складу, зайшли на подвір`я та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. При цьому пояснили, що виконують вказівку керівництва. На зауваження, що здійснюється реалізація засобів особистої гігієни та прохання оглянути та сфотографувати товар, який загружався в автомобіль не реагували. Сказали, що суд розбереться.

Особа, яка склала протокол про адміністративна правопорушення, ДОП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області Андрієнко А.А. в судовому засіданні показав, що 21 березня 2020 року ним здійснювалося патрулювання міста Мена, щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року. Проходячи повз магазин «Будлідер» він помітив автомобіль на території магазину. Зайшовши на подвір`я побачив, що автомобіль грузився товаром, а саме засобами гігієни. Ним було складено протокол за ст. 443 КУпАП, так як на його думку даний магазин не закрився, а продовжував реалізовувати товар.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем, та здійснює торгівлю засобами особистої гігієни через власний магазин. Закупки даних засобів він постійно здійснює зі складу магазину «Будлідер». Так, 21 березня 2020 року він здійснював погрузку товару зі складу відповідно до видаткової накладної № 6272. Близько 14 години на територію складу магазину, відчинивши зачинені ворота, зайшли працівники поліції та почали складати протокол на ОСОБА_1 за порушення карантинних обмежень. На зауваження, що магазин зачинений, а здійснюється лише продаж засобів гігієни не реагували. Він також просив сфотографувати товар, який він получав, але останні відмовилися це робити. Магазин дійсно був зачинений, двері були замкнуті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, свідка, вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу має каральний і стримуючий характер.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 допустив порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. На підтвердження даного факту суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ГРАПР18 № 119554 від 21 березня 2020 року, письмове пояснення ОСОБА_1 , в якому останній заперечує вчинення адміністративного правопорушення та рапорт особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2020 року, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», згідно яких назва постанови викладена в редакції: «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» також відповідно до вказаної постанови установлено з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Пунктом 3 вказаної постанови, яку інкримінують працівники поліції ОСОБА_1 зазначено, що заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; тощо.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 04.02.2020 року ОСОБА_1 окрім інших видій діяльності здійснює роздрібну торгівлю косметичними товарами та туалетними приналежностями ( № 47.75).

Згідно видаткової накладної ь№ 6272 від 21 березня 2020 року ФОП ОСОБА_1 . здійснив реалізацію ОСОБА_2 товару згідно переліку (18 найменувань).

За викладених обставин, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, оскільки останній здійснював реалізацію засобів особистої гігієни, що не заборонено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2».

Доказів, що здійснення іншої торгівельної діяльності ОСОБА_3 працівниками поліції надано не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. 443, ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко