ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3563/20 Номер провадження 33/814/545/20Головуючий у 1-й інстанції Савченко А. Г. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Крекотня О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню:

-за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн;

-за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн;

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення визначити у виді штрафу 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 грн на користь держави.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 .

Закрито справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з постановою судді , 19 квітня 2020 року, приблизно о 21 год. 25 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д. н. з. НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Освітянська, 6 в м. Полтава, в порушення вимог підпунктів 2.10 «а» і «в» пункту 2.10, пунктів 10.9 та 13.1 Правил дорожнього руху (далі Правил), здійснив рух заднім ходом та скоїв наїзд на припаркований автомобіль DAEWOO LANOS д. н. з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , в зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Після скоєння наїзду на вказаний автомобіль порушник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В цей же день, він же, в порушення вимог пункту 2.5 Правил керував автомобілем ВАЗ 2101, д. н. з. НОМЕР_2 по вулиці Освітянська, 6 в м. Полтава, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млявість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Крім цього, відповідно до протоколу серія ДПР18 №305534, складеного інспектором роти №3 БУПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Ткаченком О. Д., 19 квітня 2020 року, приблизно о 22 год. 21 хв., ОСОБА_1 , у м. Полтаві на вул. Героїв АТО, 63, в порушення вимог підпункту 2.10 «є» Правил вжив алкоголь - пиво «Оболонь екстра» після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду , ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати постанову щодо нього та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На переконання своїх апеляційних вимог , викладає свою версію подій, за якою повністю виключає свою причетність до правопорушень , які ставляться йому в провину та вказує на численні порушення, допущені під час складання продоколу та оформлення доказів. Зазначає , що докази є суперечливі , неналежні та недопустимі , а тому не можуть покладатися в основу рішення про його винуватість.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення особи , що притягується до адміністративної відповідальності , адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ст. 124, 130 ч. 1 , 122-4 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на:протоколи про адміністративні правопорушення, в яких детально викладено суть порушення, зокрема в протоколі за ч. 1 ст. 130 КуПАП зазначено про відмову у проходженні огляду на стан спяніня; поясненння свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , схему місця ДТП, яке сталося 19 квітня 2020 року по вул. Освітянська, 6 в м. Полтава, доданої до протоколу серія ДРП18 №305946; пояснення потерпілого ; відеозапис фіксації події.

Проаналізувавши вказані докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень , передбачених ст.ст.124 ,1,22-4 130 КУпАП.

Із вказаними висновками, що були прийняті на підставі аналізу вказаних доказів, погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень та недопустимість усіх доказів , покладених в основу цього рішення , є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Як вбачається із наданих матеріалів , ОСОБА_1 ставиться в провину те , він керуючи автомобілем та рухаючись повулиці Освітянська, 6 в м. Полтава, в порушення вимог підпунктів 2.10 «а» і «в» пункту 2.10, пунктів 10.9 та 13.1 Правил дорожнього руху (далі Правил), здійснив рух заднім ходом та скоїв наїзд на припаркований автомобіль , в зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Після скоєння наїзду на вказаний автомобіль порушник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В подальшому , під час зясування обставин вказаних правопорушень працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння , запропоновано пройти огляд на стан спяніння та після відмови складено протокол ще й за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заперечуючи причетність до вказаних правопорушень та наголошуючи на недопустимості усіх наявних доказів , позиція апелянта в переважній більшості грунтується на тому , що керування ним транспортним засобом не зафіксоване , а свідки сторони захисту підтверджують неможливість керування авто в зазначений в постановах час.

Проте , такі висновки у повній мірі спростовуються наявними у справі доказами .

Так , до протоколу долучені пояснення свідків , які були безпосередніми очевидцями події.

Зокрема , із показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається , що вони безпосередньо бачили рух транспортного засобу ВАЗ 2101, та пошкодження ним припаркованого транспортного засобу при здісненні руху назад.

Спростовуючи показання цих свідків , апелянт наголошує на неточностях їхніх показів в частині часу вчинення події , ознак особи , що сиділа за кермом , номеру транспортного засобу , часу та даних щодо того , хто викликав працівників поліції.

Разом з тим , їхні покази в частині опису обставин вчиненого правопорушення , ідентифікації транспортного засобу причетного до ДТП за кольором та маркою у повній мірі узгоджуються з іншими доказами по справі , а тому , на переконання апеляційного суду , правильно враховані місцевим судом як допустимі.

Крім того , слід зауважити , що безпосередніми очевидцями події в найкоротший час були викликані працівники поліції , які на місці події виявили особу , яка вчинила правопорушення , свідків , відібрали у них пояснення та склали протоколи.

Підстав ставити під сумнів за таких обставин точність опису подій свідками , не вбачається.

На думку апеляційного суду переконливими доказами є показання працівників поліції - свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які вказали , що на виклик приїхали на місце вчинення ДТП де виявили поруч з автомобілем ОСОБА_1 , який заперечував факт керування , проте двигун був гарячий та від цього теплий капот. Також автомобіль мав характерні пошкодження від наїзду на автомобіль марки «Lanos». Потім поліцейський зателефонував свідкам із вул. Освітняської, які підійшли і впізнали особу і автомобіль, причетні до ДТП.

Підстав вважати покази вказаних свідків недопустими через те , що вони працівники поліції , апеляційний суд не вбачаєт , оскільки їхні покази стосуються не самих обставин вчиненого правопорушення , а обставин фіксації правопорушення та збирання доказів . Крім того , їхні покази не є єдиними доказами , що покладені в основу рішення про винуватість особи та вони у повній мірі узгоджуються з іншими доказами по справі.

Відсутність на відеозаписі фіксації події інформації про рух транспортного засобу , як про це наголошує апелянт , не спростовує висновків суду , оскільки за обставин вчинення вказаного правопорушення , логічним є те , що працівниками поліції зафіксовано тільки наслідки правопорушень .

З огляду на викладене , наявними у справі доказами у повній мірі підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом , а відтак , наявність в його діях однієї з основних складових обєктивної сторони правопорушень , передбачених ст. 124, 122-4, 130 КУпАП.

Інші доводи апеляції не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того , вони були предметом оцінки під час розгляду справи в суді першої інстанції , з якою у повній мірі погоджується апеляційний суд.

Таким чином під час апеляційного розгляду, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_1 та факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП , ст. 124 , ст. 122-4КУпАП поза розумним сумнівом є доведеним.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33, 36 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника , ступеня його вини .

Разом з тим , місцевий суд при ухваленні постанови та стягненні з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 420,40 грн . припустився помилки , оскільки він як учасник бойових дій , відповідно до положень Закону України Про судовий збір звільнений від його сплати , а тому постанова в цій частині підлягає зміні , а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково;

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити та виключити стягнення судового збору;

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин