Справа № 201/9751/20
Провадження № 3/201/4579/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої водієм трамваю ДЕПО № 3 КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 серпня 2020 року о 14 годині 15 хвилин, керуючи трамваєм «Т-3», інвентарний № НОМЕР_1 , виїхала на регульоване перехрестя вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Порше», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка слідувала по вул. Олеся Гончара зі сторони вул. Гусенка на зелений сигнал світлофору. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ведута В.В. були неодноразово належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони захисту, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, у зв`язку з суперечливістю позицій водіїв-учасників дорожньо-транспортної події та для повноти дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне навести письмові пояснення водія ОСОБА_1 , наданні нею під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання повідомила, що 18 серпня 2020 року о 14 годині 15 хвилин, керуючи трамваєм «Т-3», інвентарний № НОМЕР_1 , вона рухалась по вул. Чернишевського в напрямку пр. Гагаріна в м. Дніпрі та виїхала на перехрестя з вул. Олеся Гончара на дозволяючий зелений сигнал світлофора, після чого з правою стороною керованого нею трамвайного вагону скоїв зіткнення автомобіль «Порше», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія, який слідував на червоний сигнал світлофора.

Потерпіла ОСОБА_2 під час судового розгляду підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та пояснила, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не надала їй перевагу у русі, внаслідок чого між ними відбулось ДТП.

Дослідивши позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, якими було виявлено правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної події від 18 серпня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між рейковим транспортним засобом трамваєм «Т-3», інвентарний № 1345, та нерейковим транспортним засобом легковим автомобілем «Порше», д/н НОМЕР_2 , відбулось під час перетинання їх водіями регульованого перехрестя вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі, де водій ОСОБА_1 рухалась по вул. Чернишевського в напрямку вул. Пісаржевського, а водій ОСОБА_2 слідувала по вул. Олеся Гончара зі сторони вул. Гусенка, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, на яких зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події, що сталась за обставин установлених вище під час перетинання регульованого перехрестя вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі між водіями-учасниками цієї пригоди, зокрема водія рейкового транспортного засобу, який рухався по вул. Чернишевського у напрямку вул. Пісаржевського та не зупинився на сигнал світлофора, що забороняє рух, та водія легкового автомобіля, який розпочинав рух з вул. Олеся Гончара зі сторони вул. Гусенка на дозволяючий сигнал світлофора, внаслідок чого траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, при цьому, хоч вказаний відеозапис і не містить усіх індивідуальних ознак вказаних транспортних засобів, зокрема їх номерні знаки, однак належність означеного доказу не викликає сумнівів, оскільки можливість його використання підтверджується сукупністю інших доказів, взаємодоповнюючих один одного та взаємопов`язаних між собою; поясненнями очевидців пригоди свідків, які брали безпосередню участь у процесі руху на дорозі в момент ДТП як водії, які слідували назустріч трамваю по вул. Чернишевського, зокрема ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Інфініті», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_5 , та водій ОСОБА_6 , який слідував у попутному напрямку разом з трамваєм по вул. Чернишевського, керуючи спеціалізованим санітарним автомобілем екстреної медичної допомоги «Сітроен», д/н НОМЕР_6 , котрі повідомили, що вони зупинились у потоці руху на червоний сигнал світлофора по вул. Чернишевського в обох напрямках, після чого водій трамваю продовжив рух та відбулось зіткнення з автомобілем «Порше», водій якого слідував на зелений сигнал світлофора; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126265 від 29 вересня 2020 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи як доказ вищевказаний відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 18 серпня 2020 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, індивідуальні ознаки яких повністю збігаються з транспортним засобом кожного з учасників цього ДТП, як то тип, марка, модель та колір причетних рейкових та нерейкових транспортних засобів, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , оскільки відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Крім того слід зазначити, що черговість руху на вказаному перехресті регулюється відповідними сигналами світлофорів, а тому, той факт, що по дорозі по вул. Чернишевського зі сторони вул. Пісаржевського в напрямку вул. Гоголя учасники дорожнього руху зупинились на перехресті з вул. Олеся Гончара, свідчить про те, що у зустрічному напрямку по вул. Чернишевського, тобто для водія ОСОБА_1 , також ввімкнувся сигнал світлофора, що забороняв рух для останньої. Проте водій ОСОБА_1 все одно продовжила перетинати зазначене перехрестя, у зв`язку з чим її траєкторія руху перетнулась з траєкторію руху іншого водія ОСОБА_2 , що призвело до наслідків, які настали.

Зазначені обставини також підтверджуються довідкою КП «Дніпродорсервіс» ДМР від 23 вересня 2020 року № 822 з-приводу фаз роботи світлофорних об`єктів на перехресті вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі. Зокрема, в момент коли рух транспортних засобів по вул. Олеся Гончара дозволений, то в цей час рух транспорту по вул. Чернишевського в обох напрямках заборонений.

Досліджуючи покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були пасажирами трамваю, керованого водієм ОСОБА_1 , необхідно враховувати, що останні знаходились в салоні вказаного трамваю в якості пасажирів та могли бачити місце пригоди лише через вікно з правого боку, а не у напрямку руху по дорозі прямо, що могло значно ускладнювати їх оглядовість та вплинути на об`єктивність сприйнятих ними обставин. Таким чином викликає сумнів їх об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця пасажира, а не з місця безпосереднього учасника дорожнього руху, який бере участь у процесі руху на дорозі. Думки вказаних осіб також не можуть бути визнані судом як доказ, оскільки вони не зіставляються з іншими доказами по справі, у тому числі зафіксованими у письмовій формі або на носіях інформації у вигляді відеозаписів, а отже такі дані є оціночним судженням, а не фактом, який на відміну від попереднього можливо довести, у зв`язку з чим на таких припущеннях не може ґрунтуватись судове рішення.

За таких умов суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , дії якої знаходяться в причинному зв`язку з наслідками цієї дорожньо-транспортної події, оскільки достовірно встановлено, що остання здійснювала перетинання перехрещення доріг на заборонений сигнал світлофора в той час коли інший водій ОСОБА_2 почала свій рух на дозволений зелений сигнал світлофора.

Відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не отримувала копії відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в момент його складання дійсно мають місце, однак це не порушує права такої особи, оскільки ОСОБА_1 особисто відмовилась від його отримання у приміщенні Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, про що мається відповідний запис в змісті протоколу, про що також складено відповідний рапорт патрульним поліції. В той же час слід зауважити, що зазначені недоліки не вплинули на реалізацію порушницею свого права на захист і реалізацію інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки під час оформлення матеріалів цієї справи ОСОБА_1 надала свої власні письмові пояснення щодо обставин цієї пригоди, крім того під час судового розгляду сторона захисту ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі. Тобто вказані відомості не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення і, як наслідок, забезпечити охорону порушених прав і свобод, а також охорону встановленого правопорядку.

Клопотання зі сторони потерпілої ОСОБА_2 про необхідність отримання додаткових доказів та допиту свідків пригоди, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наслідки даної дорожньо-транспортній події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , яка, якщо б не перетинала регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора, то і не відбулось би зіткнення з автомобілем «Порше».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко