Провадження № 3/234/3891/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Сухоручко О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Луганськ, Луганської області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, якій у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені її права, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16.09.2020 року ОСОБА_1 в м. Краматорськ по вул. Я. Мудрого, 19-а в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на своєму робочому місці перебувала без засобів індивідуального захисту чим порушила п. 7 Постанови № 17 головного санітарного лікаря МОЗ України від 09.05.2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , заперечувала проти притягнення її до адміністративної відповідальності, просила провадження по справі закрити, з підстав того, що весь робочий час вона перебувала в магазині в захисній масці, однак у зв`язку з відсутністю людей в магазині зняла маску для того, щоб подихати та провітрити приміщення.

За змістом статті 44-3КУпАП передбачається відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3КУпАП є бланкетною, тобто вона відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідіемічних правил і норм як загальнодержавних, так і виданих органами місцевого самоврядування.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Згідно ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"№1645-ІІІ від 06квітня 2000 року (із змінами), карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Загальнодержавним нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р.№211 (із змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. №215) "Про запобіганню поширенню на території України корона вірусу COVID-19".

Статтею 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Указом Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади"№ 493/92 від 03.10.1992 року передбачено, що нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992р. № 731 (надалі - Положення), державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Відповідно до пункту 4 Положення, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП, а саме: п. 7 постанови Головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року.

Відповідно до п.7 абз.1 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків)та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), яка встановлює вимоги щодо профілактичних заходів при здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами не зареєстрована у встановленому законом порядку, передбаченому для нормативно правових актів, тому не є актом законодавства, а відтак недотримання викладених в ній рекомендацій не може тягти за собою відповідальність, передбачену статтею 44-3 КУпАП.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відтак, приходжу до висновку, що в наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44 -3 КУпАП, тому провадження у цій справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44-3, 252, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко