Справа № 202/6457/20
Провадження № 3/202/3221/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340276 від 03.10.2020 року: «03.10.2020 року о 15 год. 05 хв. в м. Дніпро, Індустріальний р-н., вул. Дніпросталівська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi F8 днз НОМЕР_1 (Республіка Литва) з ознаками наркотичного сп`яніння розширені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.»

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за його відсутністю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає притягнення до відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, дослідивши у судовому засіданні докази, що міститься в матеріалах справи, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., вказано, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При перегляді відеозапису видно, що в ході спілкування гр. ОСОБА_1 з працівниками поліції, ОСОБА_1 зазначив, що його вже зупиняли сьогодні працівники поліції та склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, далі працівники поліції почали казати, що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, однак не зазначили, які саме ознаки сп`яніння, з чим ОСОБА_1 не погодився, та працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд, однак ОСОБА_1 відмовився так як поспішав на роботу і не мав часу, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також при перегляді відеозапису, видно, що ОСОБА_1 сів за кермо авто та поїхав, що викликає у суду сумніви, щодо достовірності викладених в протоколі обставин, та неупередженості співробітників поліції, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність обставин, які викладені в протоколі серії ДПР18 № 340276 від 03.10.2020 року, так як для цього не достатньо доказів, та враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення від керування ОСОБА_1 , що спростовує обставини викладені в протоколі серії ДПР18 № 340276 від 03.10.2020 року, і в матеріалах справи відсутнє направлення гр. ОСОБА_1 на медичне обстеження, для встановлення ознак сп`яніння, що є грубим порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. Працівниками поліції також не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є недопустимим.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 Розділу ІІ Інструкції).

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Однак поліцейськими було зроблено припущення, що у гр. ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп`яніння, але належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 суду не було надано та в матеріалах справи не міститься.

Статтею 265-2 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені… частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130,… цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вище проведений аналіз доказів, суд вважає звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, такими, що не знайшли свого підтвердження в суді, у зв`язку із відсутністю достатніх доказів його винуватості.

З представлених суду матеріалів справи не вбачається наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки немає належних доказів підтвердження його вини, що унеможливлює підтвердження обставин, які викладені в протоколі серії ДПР18 № 340276 від 03.10.2020 року.

Таким чином, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 36, 247, 256, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Ю.Ф. Шофаренко