Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Рівне

Справа № 569/5708/20

Провадження 33/4815/636/20

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М.,

з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Полюховича С. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, судом при розгляді справи не було дотримано вимог ст.ст. 486, 487, 489 Митного кодексу України. Вказує, що станом на 22.04.2015 року, тобто на момент ввезення транспортного засобу, диспозицією ст. 481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України. При цьому санкція будь-якої із трьох частин цієї статті в тій редакції була більш м`якою, аніж санкція ч. 6 ст. 481 МК України у діючій редакції. Зазначає, що він 22.04.2015 року ввіз на митну територію України автомобіль «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - РБ), VIN-код НОМЕР_2 , у митному режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, тобто до 22.04.2016 року, і після спливу річного терміну, в термін більше ніж 10 днів не вивіз цей автомобіль за митну територію України. Отже, в його діях в редакції Закону, яка була чинна на час вчинення правопорушення, можна вбачати склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, а тому підстав для кваліфікації дій за ч. 6 ст. 481 МК України у чинній редакції місцевий суд не мав. Після 22.04.2016 року він неодноразово перетинав кордон між Україною та Республікою Білорусь, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті, однак, працівники митниці будь-яких матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення не складали. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального й процесуального права та прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Також вказує, що його не було повідомлено про розгляд справи і судом прийнято рішення без його участі, копію оскаржуваної постанови він не отримував, інформацію про її наявність взнав 06.08.2020 року, після ознайомлення з матеріалами справи його захисника.

З огляду на зазначене просить : поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 29 травня 2020 року, апеляційна скарга подана 17 серпня 2020 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що матеріали справи не містять інформації про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, а його захисник - адвокат Полюхович С. М. ознайомився з матеріалами справи 06.08.2020 року (а.с. 24), тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна

скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено: 26 лютого 2020 року о 22 год. 21 хв. в зону митного контролю митного поста «Дольськ» Поліської митниці Держмитслужби в напрямку «виїзд з України» по смузі руху «зелений коридор», в якості пасажира легкового автомобіля марки «AUDI А4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , (водій гр. Республіки Білорусь ОСОБА_2 ), заїхав громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 .

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 22.04.2015 року о 22 год. 00 хв. через митний пост «Прикладники» Рівненської митниці ДФС громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_1 ввезено на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України легковий автомобіль «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - РБ), VIN-код НОМЕР_2 .

Під час ввезення вказаного транспортного засобу громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено вимоги ст. 380 МК України «особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України» та попереджено про відповідальність, передбачену ст.ст. 469, 470, 481 і 485 МК України в разі порушення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш, як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Державної митної служби України, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 був зобов`язаний вивезти транспортний засіб марки «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - РБ), VIN-код НОМЕР_2 з митної території України в крайній строк до 21.04.2016 року.

Станом на 26.02.2020 року даний автомобіль не вивезено за межі митної території України.

Щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу у митні органи України громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 не звертався, жодних документів не надавав.

В поясненні від 26.02.2020 року громадянин ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення ним 22.04.2015 року на митну територію України вищевказаного транспортного засобу та не вивіз його у зв`язку з поломкою.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0103/20400/20 від 26 лютого 2020 року громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 22.04.2015 року о 22 год. 00 хв. через митний пост «Прикладники» Рівненської митниці ДФС ввіз на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України легковий автомобіль «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язаний був вивезти транспортний засіб з митної території України в крайній строк до 21.04.2016 року. Станом на 26.02.2020 року автомобіль «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - РБ), VIN-код НОМЕР_2 , вивезеним за межі митної території України не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення більше, ніж на тридцять діб.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене частиною 6 статтею 481 Митного кодексу України.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає закону.

Станом на 21.04.2016 року стаття 481 Митного кодексу України діяла у слідуючій редакції:

1. Перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України не більше ніж на три доби -

тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2. Вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на три доби, але не більше ніж на десять діб -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3. Перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб -тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VIII від 08.11.2018 року стаття 481 МК України викладена у новій редакції. Диспозиція частини шостої статті 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Зазначене дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.3 ст. 481 МК України, яка діяла в редакції на останній день правомірного перебування автомобіля в Україні.

Санкцією частини шостої статті 481 МК України передбачено бульш суворіше покарання, аніж за частино 3 статті 481 МК України, яка діяла на час вчиненні правопорушення, а тому висновок суду про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України є невірним.

Відповідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) приписи статті 58 Конституції України, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, і що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, є загальними для різних галузей права виходячи з того, що названа стаття є нормою-принципом і містить загальне правило стосовно всіх видів юридичної відповідальності.

Судом не враховано, що за частиною 2 статті 467 МК України, в редакції станом на 21.04.2016 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 -485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до 21 квітня 2016 року зобов"язаний був вивезти автомобіль з території України, то саме ця дата є початком перебігу строку притягнення до відповідальності, який закінчився 22 жовтня 2016 року.

На час розгляду справи судом строки, передбачені частиною 2 статті 467 МК України закінчились,а тому суд не вправі був застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення митних правил.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі у зв"язку із закінченням строку притягнення до відповідальності.

Керуючись ст. 38 ст. 283, 293, 294 КУпАП, ч. 6 ст. 481 МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрити за закінченням строку притягнення до відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.