ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши в присутності представника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 , адміністративні матеріали, що надійшли з Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 186328 від 18.09.2020 року, встановлено, що 18.09.2020 року о 00 год. 15 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, лаунж-кафе «Гранат», директор ОСОБА_1 знаходилась в закладі, який працював в сфері надання послуг, чим порушила виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 12.08.2020 року, та порушила правила карантину людей.

Зазначена подія була кваліфікована співробітниками поліції як порушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Чепелєв О.І., який заперечував провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та зазначив, що вона у вказаному закладі не працює, що підтверджується наданою до суду довідкою від 12.11.2020 року ТОВ « ЛАУНЖ КАФЕ «ГРАНАТ», згідно якої остання на посаді директора вказаного товариства не знаходилась, тому вона не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у вказаному закладі, тому на неї не покладено прав та обов`язків щодо припинення роботи закладу, тим самим, вона не порушувала правил карантину людей.

До суду надійшло заперечення від представника ОСОБА_1 адвоката Чепелєва О.І., в якому він обґрунтовує невинність ОСОБА_1 та просить закрити адміністративне провадження щодо неї за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи суд приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідальність за порушення вказаних норм покладається виключно на суб`єктів господарювання, а не на їх персонал, оскільки останні не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З вищенаведеного вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність у вищезазначених сферах життя.

Згідно наданою до суду довідки від 12.11.2020 року ТОВ «ЛАУНЖ КАФЕ «ГРАНАТ», згідно якої ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 186328 та по теперішній час не знаходиться на посаді директора даного товариства, тому вона не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у вказаному закладі, тому на неї не покладено прав та обов`язків щодо припинення роботи закладу.

Як вбачається з наданого представником ОСОБА_1 адвокатом Чепелєвим О.І., до Приморського районного суду м. Одеси витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ «ЛАУНЖ КАФЕ ГРАНАТ» є ОСОБА_3 , що спростовує той факт, що ОСОБА_1 є директором цього закладу.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення. Варто зазначити, що до матеріалів справи не було долучено ніякого відео- чи фотофіксації на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 221, 247, 256, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси І.В. Циб