ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1355/20 Справа № 210/3887/20 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Мотуз О.В., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 29 червня 2020 року о 21 годині 03 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вулиці Вокзальна, біля будинку 25, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з.: НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці або в медичному закладі КЗ «КПНД ДОР» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Мотуз О.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому захисник вказує, що суд в своєму рішення зазначив, що доказами вини ОСОБА_1 є протокол та пояснення свідків, однак не взяв до уваги відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, який спростовує встановлені судом обставини. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а відповів а куди мені діватися, що свідчить про згоду проходження огляду. Крім того, захисник вказує, що на відеозаписі відсутній факт встановлення анкетних даних свідків і суд їх не викликав для допиту, тому їх пояснення є неналежними доказами.

В апеляційному суді захисник Мотуз О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР18 № 113993 від 29 червня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Протокол підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також без будь-яких зауважень ОСОБА_1 (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких видно, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, як на місці зупинки за допомогою пристрою Драгер, так і в закладі охорони здоров`я.(а.с.3)

- постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, за керування ним транспортним засобом без посвідчення водія(а.с.4)

- відеозаписом з нагрудник камер працівників поліції на якому зафіксовано зазначені обставини.(а.с.5)

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а навпаки погодився, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки працівником поліції було запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд, як на місці події, так і в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків відповідно до ст.251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам, а тому доводи захисника також є безпідставними.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мотуз О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький