Справа № 343/1209/20
Провадження № 33/4808/517/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васютина Я.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем в ТОВ «Секьюріті», на утриманні якого знаходяться 3 неповнолітніх дітей,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2020 року о 17.53 год. в с. Надіїв по вул. Шевченка Долинського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова є незаконною, оскільки суд неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам.

Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд належним чином не дослідив обставини справи, в результаті чого безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

З висновками суду він не погоджується, оскільки не вживав спиртні напої 08.07.2020 року у зв`язку з чим погодився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотестр 6820, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Вважає, що на відеофайлах зафіксовано, що він неодноразово проходив тест на визначення стану сп`яніння, однак, газоаналізатор не підтвердив того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння внаслідок технічних причин, а не в результаті неправильного дихання ним в трубку приладу Драгер, як вказано в оскаржуваній постанові суду.

Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232459 від 08.07.2020 року зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, натомість в акті огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься відомості про результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотестер 6820, проба позитивна, кількісний показник 2.32 проміле. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні роздруківка технічного засобу Драгер Алкотестер 6820, яка б містила результат огляду водія, що виключало можливість суду першої інстанції притягнути його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9А ПДР України.

Окрім того, до матеріалів справи долучено акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, хоча протокол про адміністративне правопорушення складався за притягання ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а отже даний акт огляду складено з грубим порушенням чинного законодавства.

Таким чином, працівником поліції порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Звертає увагу на те, що даний акт огляду підписаний тими ж свідками, що й протокол про адміністративні правопорушення та письмових поясненнях засвідчивши факт, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці. Вказані невідповідності свідчать про те, що свідки надали завідомо неправдиві пояснення щодо фактичних обставин, а тому їх пояснення є недопустимим доказами.

Також, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суперечать відомостям зазначеним у рапорті працівника поліції від 08.07.2020 року ДОП Долинського ВП, в якому вказано, що він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушенні та в постанові суду містяться розбіжності щодо номерного знаку транспортного засобу, яким він керував.

Вказує на те, що посилання суду про направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння як на доказ винуватості є безпідставним, необґрунтованим та недопустимим доказом у справі, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

Вважає, що матеріали справи надані на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення містять суперечності, а будь яких інших доказів суду не було надано. Суд прийшов до неправильного висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васютина Я.В., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, вважає, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право на захист.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232459 від 08.07.2020 року, ОСОБА_1 08 липня 2020 року о 17.53 год. в с. Надіїв по вул. Шевченка Долинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою ДОП Долинського ВП старшим лейтенантом поліції Кулька М.М.., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді м. Долина.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 працівником поліції було вилучено та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в протоколі.

Також зазначено, що транспортний засіб передано у керування ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився надати пояснення по суті вчиненого ним правопорушення на підставі ст.63 Конституції України в присутності двох свідків, а також відмовився від підпису в протоколі.

Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником не доведена неправильність висновків суду першої інстанції стосовно того, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки їх свідчення є суперечливими іншим матеріалам справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаних письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3-4), які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вони у вказаний день та час були запрошені працівниками поліції в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі Долинська ЦРЛ. При цьому зазначено, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотестер Драгер 6820 результат тесту показав 2,92 проміле.

Судом першої інстанції були прийнято заходи щодо допиту даних свідків у судовому засіданні та допитано свідка ОСОБА_4 , який показав, що був запрошений працівниками поліції бути свідком при перевірці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Крім нього був присутній ще один свідок. ОСОБА_1 спочатку відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а потім погодився, але умисно дихав неправильно та зіпсував близько 10 трубок. На пропозицію проїхати в медичний заклад для проходження огляду, ОСОБА_5 відмовився.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання письмові показання свідка ОСОБА_3 , оскільки останній не допитувався у судовому засіданні.

Разом з тим, письмові пояснення вказаного свідка не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення для вирішання питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що участь свідків є обов`язковою тільки у разі проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу і не є обов`язковою під час відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2) огляд ОСОБА_1 було проявлено з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова слів. У вказаному Акті зазначено, що в результаті огляду на стан сп`яніння тест виявився позитивним і кількісний показник становив 2,32 проміле.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Долинської ЦРЛ (а.с.5), згідно якого ОСОБА_1 08.07.2020 року о 19 год. 00 хв. відмовився від проведення огляду в медичному закладі. Відповідний огляд працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими у нього ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова слів.

До матеріалів справи також долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №029990 від 08.07.2020 року (а.с.11) про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн за те, що останній керував транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки.

Також, долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки Газоаналізатора Алкотест 6820 № 12-01/5617 (а.с.12), яке чинне до 02.10.2020 року, за допомогою якого ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що дії ОСОБА_1 фактично були спрямовані на створення перешкод щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки він свідомо порушував вимоги інструкції використання спеціального технічного засобу, не забезпечував необхідний об`єм повітря, що видихається, постійну (без зупинок) витрату повітря, видихав у мундштук переривчато, навмисно ігнорував рекомендації поліцейського, який проводив такий огляд.

Вказані дії водія ОСОБА_6 обґрунтовано були визнані працівником поліції як такі, що фактично свідчили про його відмову пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння та намагання уникнути отримання об`єктивного результату щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, про наявність у ОСОБА_1 намагання уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить і його послідуюча відмова від проходження такого огляду у медичному закладі.

Так, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній категорично відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання правом, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті направлені на деструктивність, ускладнення виконання процесуальної дії, обмеження (утруднення) сторони в реалізації своїх прав та виконанні обов`язків

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що водій транспортного засобу може відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння тільки за наявності підстав, які виключають адміністративну відповідальність та передбачені ст.17 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаних обставин, які виключають адміністративну відповідальність у даній справі не встановлено.

Так, відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

При цьому зі змісту п. 8 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, вбачається що письмова форма направлення на огляд в медичний заклад надається у разі якщо водій погоджується пройти такий медичний огляд.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не погоджується із діями працівників поліції, вважає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який він не пройшов через несправність приладу Драгер Алкотест 6820.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

З відео файлу відеореєстратора, долученого до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що при відмові ОСОБА_1 від проходження зазначених оглядів на визначення стану алкогольного сп`яніння були присутні свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані дані свідчать про безпідставність доводів про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння .

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, відмовився від проходження встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання апелянта на невідповідність фактичним обставинам долучених до матеріалів справи письмовим поясненням свідків, акту огляду та рапорту працівника поліції, відповідно до яких вбачається, що результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 становили 2.32 % проміле.

Апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки відповідно до принципу безпосередності суд може посилатися на показання свідків, які безпосередньо допитувались у судовому засіданні.

Рапорт працівника поліції є службовим документом, який за своїм змістом полягає у інформуванні поліцейським про дії працівників поліції начальника Долинського ВП.

Акт огляду на стан сп`яніння не відповідає фактичним обставинам, оскільки судом було встановлено, що отримати результат огляду на стан сп`яніння виявилось неможливим у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 свідомо порушував вимоги інструкції використання спеціального технічного засобу та ігнорував рекомендації поліцейського, який проводив такий огляд.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів, протокол про адміністративне правопорушення, показання свідка ОСОБА_4 , відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

Доводи про те, що в протоколі про адміністративне правопорушенні та в постанові суду містяться розбіжності щодо номерного знаку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 не свідчать про незаконність постанови суду першої інстанції і не спростовують висновки суду про доведеність вини правопорушника.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв