Справа № 592/9690/20
Провадження № 3/592/1741/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2020 року о 22-04 год. в м. Суми по вулиці Лебединській в районі буд. №? Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ROVER 2141, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільненість, від проходження передбаченого законодавством огляду на встановлення тану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином.

Матеріали справи про адміністратвине правопорушення надійшли до Ковпаківського районного суду м. Сум 25.08.2020 і розгляд справи був призначений на 02.09.2020. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, тобто понад 2 тижні до розгляду справи, від нього надійшло клопотання про відкладення її розгляду для залучення адвоката, внаслідок чого розгляд справи був відкладений на 16.09.2020.

19.09.2020 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, внаслідок чого, враховуючи перебування судді у відпустці, розгляд справи був відкладений на 13.11.2020.

В судове засідання 13.11.2020 року ОСОБА_1 знову не з`явився, а від захисника Холодова С.Е. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває на самоізоляції та не має можливості виїхати х місця реєстрації в смт. Низи, проте будь-яких доказів неможливості прибуття ОСОБА_1 в судове засідання не надано. Крім того, з договору про надання юридичних послуг вбачається, що він укладений 10.11.2020 року в м. Суми.

За таких обставин, оскільки поведінка ОСОБА_1 спрямована на затягування розгляду справи з метою уникнення накладення адміністративного стягнення, приходжу висновку про можливість розгляду справи у його відсутність, що допускається положеннями ст. 268 КУпАП, ураховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Необхідно зауважити, що необґрунтоване зволікання у розгляді справи може призвести до негативних наслідків у виді безпідставного закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки тримісячний строк спливає 15.11.2020, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі про адміністративне правопорушення (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо ст. 1 КУпАП) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 032067 від 15.08.2020 року (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 15.08.2020 про те, що в їх присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження на встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 2, 3), відеозаписом події з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейський на оптичному носії даних з якого вбачається, що після зупинки автомобіля по вул. Лебединській в м. Сумах, з місця водія вийшов ОСОБА_1 та в присутності двох свідків відмовився їхати до лікарня для проходження огляду на стан наркотичсного сп`яніння (а.с. 6).

Досліджуючи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_1 , оскільки ці письмові пояснення містять фактичну інформацію, на основі якої встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НПА чи підзаконних НПА, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, порядок якого закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи характер скоєного правопорушення, відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу на користь держави в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. (Отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми з дня її винесення.

Суддя І.Г. Бичков