П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2020 Справа №607/10725/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., за участю секретаря судового засідання Храпак М.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 Синицької Л.І. про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбича В.Л.,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 Синицька Л.І. звернулася до суду з заявою про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбича В.Л., яка мотивована наступним. Поведінка головуючого судді на її думку, свідчить про його зацікавленість в уникненні ОСОБА_2 відповідальності за наслідками ДТП за участі ОСОБА_1 , також представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_2 перебуває в дружніх відносинах з суддею, тому саме з цих причин головуючий у справі повинен був заявити самовідвід.

ОСОБА_1 та його представник Синицька Л.І. повідомлялася про час та місце судового засідання, однак в нього не з`явилася, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає, що неявка останніх не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Суддя Дзюбич В.Л. в судовому засіданні повідомив, що йому дійсно було передано для розгляду справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В ході першого судового засідання ОСОБА_2 присутнім не був. В ході другого судового засідання був присутній ОСОБА_2 , а тому ним було з`ясовано, що останній є присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Вказану інформацію він відкрив учасникам справи. Він особисто з ОСОБА_2 не перебуває в дружніх стосунках, а тому не заявляв самовідводу у вказаній справі. Того факту, що він вітався з ОСОБА_2 не пригадує, але допускає, що таке могло мати місце. На момент проведення засідання 4 листопада 2020 року йому не було передано заяви про відвід ОСОБА_3 , така заява була передана пізніше.

При вирішенні даного відводу покладається на думку суду.

Захисник Сампара Н.М. та ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення даного відводу, оскільки вважають, що підстав для його задоволення немає. При цьому ОСОБА_2 підвередив той факт, що на даний час є присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Вивчивши заяву представника ОСОБА_1 Синицької Л.І., ознайомившись з матеріалами судового провадження №607/10725/20, вважаю, що заява підлягає до задоволення з таких мотивів.

Адміністративна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками ст. 124 КУпАП перебуває в провадженні судді Дзюбича В.Л. з 08 жовтня 2020 року, судові засідання неодноразово відкладалися для забезпечення участі свідків у їх проведенні, також здійснювався їхній допит. Водночас, під час розгляду справи в судовому засіданні 04 листопада 2020 року, яке відбувалося під головуванням судді Дзюбича В.Л., вказаним суддею під час встановлення особи ОСОБА_2 було з`ясовано те, що останній є присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. З огляду на з`ясовану інформацію, суддею Дзюбичем В.Л. учасникам було роз`яснено право на відвід, проте відводу з наведених причин учасниками заявлено не було.

Разом з тим, на електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області о 10 год. 53 хв. надійшла заява про відвід судді Дзюбичу В.Л. у даній справі, яка, однак, останньому була передана пізніше.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У разі виникнення сумнівів у відсутності неупередженості судді, його безсторонність слід оцінити за суб`єктивними і об`єктивними критеріями.

Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії».

Судді ЄСПЛ зауважили, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі.

Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться».

В даному випадку суд не знаходить суб`єктивного критерію для виникнення сумніву у неупередженості та безсторонності судді Дзюбича В.Л.

Разом з тим, та обставина, що ОСОБА_2 є присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в сукупності із заявленим відводом є тією зовнішньою обставиною та містить підстави для об`єктивного побоювання у стороннього спостерігача в об`єктивності прийняття рішення будь-ким із суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в тому числі і суддею Дзюбичем В.Л.

Враховуючи наведені обставини та положення нормативних актів, положень ст.7 "Про судоустрій та статус суддів", ст.15 Кодексу суддівської етики, положення "Бангалорських принципів поведінки судді", відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності розгляду справи та реалізації права учасників судового розгляду на справедливий розгляд справи безстороннім судом, забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи відповідно до вимог закону, вважаю , що заяву про відвід судді Дзюбичу В.Л. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.124 КУпАП слід задовольнити

Разом з тим, виходячи із особливостей даної справи, керуючись ст.129 Конституції України, відповідно до якої суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Та обставина, що ОСОБА_2 є присяжним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області є тією обставиною, яка викликатиме сумнів у неупередженості розгляду справи стосовно останнього будь-ким із суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Оскільки діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовані дії суду щодо визначення підсудності розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного, щодо присяжного, вважаю, що в даному випадку доцільно застосувати аналогію права.

Згідно з ч. 2 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи наведені обставини та положення нормативних актів, положень ст.7 "Про судоустрій та статус суддів", ст.15 Кодексу суддівської етики, положення "Бангалорських принципів поведінки судді", відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності розгляду справи та реалізації права учасників судового розгляду на справедливий розгляд справи безстороннім судом, забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи відповідно до вимог закону та аналогії права (п.3 ч.1 ст. 34 КПК України), суд вважає за необхідне направити дану справу до Тернопільського апеляційного суду для вирішення питання про направлення адміністративних матеріалів з одного суду до іншого в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1,7,8,38,257,276,294 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбича В.Л. від розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Передати до Тернопільського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП для вирішення питання про направлення адміністративних матеріалів з одного суду до іншого в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції.

Копію постанови надіслати учасникам та долучити до матеріалів справи №607/10725/20.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Гуменний