Провадження № 3/742/866/20
Єдиний унікальний № 742/3068/20
Постанова
11 листопада 2020 року м. Прилуки Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Бездідько В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Прилуки справу, що надійшла від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , водій пожежної роти,
за частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Солдат ОСОБА_2 05.11.2020 року не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу з лікувального закладу тривалістю до десяти діб в умовах особливого стану, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, солдат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини наведені в матеріалах справи та свою вину визнав.
Згідно з вимогами статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Стаття 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначає, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Згідно з вимогами статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Згідно з частиною третьою 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії А4245 № 12 від 07.11.2020 року, в якому викладені пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідків, дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , його ставлення до вчиненого, наявність щирого каяття, як обставини, що пом`якшує відповідальність, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керуючись ст. 33, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
У разі несплати штрафу в установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк у порядку примусового виконання з порушника стягнути подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.М. Бездідько