ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4749/20
Провадження № 3/210/2075/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"02" листопада 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., за участі секретаря судового засідання Кубаєвої В.В., розглянула матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

учасники судового розгляду: особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник - адвокат Морозов Є.Є.

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 148723 від 04 серпня 2020 із вказаного протоколу встановлено, що 04 серпня 2020 о 00:25 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний район, проспект Металургів, 31 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою Drager Alkotest 6820, проба склала 1.12 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дав пояснення по справі, зазначив, що він керував транспортним засобом, працівники поліції його зупинили так як не працювали лампи, які знаходяться над номерним знаком, тому він вийшов щоб їх поправити і запитав чи може він далі їхати. Працівники поліції запропонували йому дихнути, потім під`їхав інший екіпаж та привіз алкотестер. Зазначає, що продував тест декілька разів, вийшло лише з третього разу. Заперечив, що мав ознаки алкогольного сп`яніння та перебував у стані алкогольного сп`яніння. З оглядом на стан сп`яніння не згоден, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, ОСОБА_1 , клопотав про залучення захисника до розгляду справи, однак його вимога працівниками поліції була проігнорована.

Адвокат Морозов Є.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив суд провадження по справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 в ході спілкування з співробітниками поліції своє перебування в стані алкогольного сп`яніння заперечував. Будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння співробітниками поліції здійснено не було, вони не були особисто перелічені ОСОБА_1 як і не були перелічені в присутності свідків. Після використання вказаного спеціального технічного засобу та оголошення його результатів співробітники поліції, грубо порушуючи п.7 розділу І Інструкції, не з`ясували у ОСОБА_1 чи згоден він з його результатом, не запропонували йому у разі незгоди пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Співробітники поліції не чекаючи згоди або незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відразу заявили ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що була присутня при тому,як водій проходив тест, водію показали, що все запаковано, він продув та на екрані показало 1,2 % проміле. Склали протокол, підписали акти, а водій зазначав, що не погоджується з тестом. На ПНД проїхати не пропонували.

За клопотанням адвоката Морозова Є.Є. допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , що вони їхали в авто разом з ОСОБА_1 , їх зупинила патрульна поліція та почали придиратися. Нічого не пояснивши сказали ОСОБА_1 , щоб він дихнув. ОСОБА_4 не вживав алкоголь в цей день. Вони просили працівників поліції відвезти ОСОБА_4 до ПНД для медосвідування, однак вони відмовились, оскільки вже почали заповнювати бланки. Жодних прав ОСОБА_4 не роз`яснювали. На прохання проїхати в ПНД - відмовили за недоцільністю.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи захисника - адвоката Морозова Є.Є., пояснення свідків, дослідивши надані до справи докази, приходить до наступних висновків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, почала рухатись.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає у разі: коли така особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовилася від проходження у встановленому порядку огляду на встановлення стану сп"яніння .

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до статті 256 КУпАП уповноваженою на їх складання особами.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіряючи доводи захисника про грубі порушення при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вони є слушними та заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до наданого відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00190, та АЕ00264 співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб, згідно вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

З рапорту інспектора взводу ОСОБА_5 встановлено, що 04 серпня 2020 року патрулюючи екіпажем Буран-217 було зупинено транспортний засіб марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , в ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому як у вказаному рапорті так само і на оглянутому судом відеозаписі, з нагрудної камери АЕ 00190 приблизно з 00 год. 43 хв. співробітниками поліції не зазначаються ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння в нього були виявлені.

Також, про наявність конкретних ознак алкогольного сп`яніння співробітники поліції не зазначають ОСОБА_1 і в присутності свідків, що підтверджується відеозаписом, з нагрудної камери АЕ 00190 приблизно з 00 год. 43 хв.

Враховуючи, що поліцейські не зазначили ознаки сп`яніння, які вбачають у водія ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останні не дотримались вимог п.1 розділу ІІ Інструкції, та перейшли одразу до огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, зазначив у графі пояснення особи, що не згоден з протоколом.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП чітко визначено, зо у разі незгоди водія у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно з частиною 5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення коресподуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Враховуючи вище викладені вимоги закону, доводи захисника Морозова Є.Є. стосовно того, що ОСОБА_1 не погодився з результатами приладу «Драгер» та не був направлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду заслуговують на увагу.

Згідно з процедурою огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена п.6 та п.7 розділу 1 Інструкції, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вказаних вимог, вважається недійсним.

З аналізу представлених доказів, чек-тест до протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, письмові поясненнями свідків, дійсно вбачається, що ОСОБА_1 при свідках пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, в результаті даного огляду було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з чим згідно вказаних письмових доказів останній не погодився.

Разом з тим дані з вказаних доказів не в повній мірі відповідають даним відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, який на думку суду є основним доказом, оскільки на ньому об`єктивно зафіксовано усі події огляду ОСОБА_1

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00190 встановлено: приблизно з 00 год. 43 хв. працівниками поліції відразу без зазначення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній погодився в присутності свідків. Після використання вказаного спеціального технічного засобу та оголошення його результатів співробітники поліції, грубо порушуючи п.7 розділу І Інструкції, не з`ясували у ОСОБА_1 чи згоден він з його результатом, не запропонували йому у разі незгоди пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Співробітники поліції не чекаючи згоди або незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відразу заявили ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому працівники поліції не надали ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, не роз`яснили йому право на проходження такого огляду.

Крім того, в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що ОСОБА_1 висловлював співробітникам поліції свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та просив співробітників поліції доставити його проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Але співробітники поліції відмовили йому у цьому, мотивуючи це тим, що вони вже почали складати матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто відеозаписом зафіксовано незгоду особи з результатами огляду на стан сп`яніння, що у відповідності до положень ч.3 ст. 266 КУпАП повинно було би бути підставою для направлення водія для огляду в медичний заклад. Разом з тим огляд в медичному закладі не проводився, водієві - ОСОБА_1 відмовлено у направленні до закладу охорони здоров"я.

Крім того, згідно вимог ч. ч. 1-5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В судових засіданнях Осиченко О.В. зазначив, що 04 серпня 2020 року перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер, він просив у поліцейського показати сертифікат відповідності приладу Драгер, однак така вимога була проігнорована.

Для встановлення фактичних обставин справи і прийняття законного, обґрунтованого, справедливого рішення, та перевірки обставин викладених адвокатом Морозовим Є.Є., судом було задоволено клопотання про витребування доказів по справі, зокрема: документи на підтвердження проходження підготовки поліцейським, який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу Drager Alkotes 6820 ARHK-0118, щодо використання вказаного спеціального технічного засобу (огляд проводився 04.08.2020 року поліцейський ОСОБА_8 ) свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу Drager Alkotes 6820 ARHK-0118; свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу Drager Alkotes 6820 ARHK-0118; інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу Drager Alkotes 6820 ARHK-0118 із інструкцією щодо фіксації результатів на паперових носіях.

Однак Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції таку вимогу суду проігнорував та в судове засідання доказів не представив.

Таку поведінку представників правоохоронного органу суд розцінює як ухилення надати суду докази на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №148723 від 04.08.2020р. та підтвердження законності проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України ). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння є недоведеним.

У зв`язку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, в апеляційному порядку шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2020 року.

Суддя: О. В. Чайкіна