ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2703/20

20 листопада 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видана 18.06.2020 року, орган, що видав 6801 за ст. 44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 288523 від 19.10.2020 року, складеного інспектором СРПП №3 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Самородюком В. В., вбачається, що 19.10.2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи ФОП, здійснив прийом відвідувачів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги п.п. 8 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Жуков В. В. заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адіміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначив, що при складанні протоколу інспектор поліції не довів, що по місту Костопіль 19.10.2020 року Державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій (ТЕБ і НС) було запроваджено червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19. Протокол не містить у собі будь-якого посилання на можливе джерело для встановлення червоного режиму. При цьому і Постанова КМУ №641 від 22.07.2020 року такого режиму не встановлювала. Згідно ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Відповідно до чого місто Костопіль та Костопільський район є різними адміністративно-територіальними одиницями. А відтак, доводи інспектора поліції з приводу того, що 19.10.2020 року о 18 год. 00 хв. по вул. Прибережній, 3 м. Костопіль Рівненської області діяло «червоне» епідемічне зонування та через що нібито утворилася об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП за участю ФОП ОСОБА_1 є надуманими та безпідставними. Окрім того, інспектор поліції жодним доказом не довів, що ОСОБА_1 будучи ФОП нібито здійснив прийом відвідувачів. З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень вбачається, що прийом відвідувачів здійснювала ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 є взагалі інший населений пункт іншої області України. ОСОБА_1 не є власником будівлі по АДРЕСА_2 і не здійснює адміністративних та розпорядчих функцій в цій будівлі. Крім того, в змісті протоколу серії ВАБ №288523 від 19.10.2020 року інспектор поліції посилається на п.п. 8 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, однак на сьогоднішній день такий нормативно-правовий акт не містить в собі взагалі п.п.8. Тому якщо навіть і припустити, що ФОП ОСОБА_1 нібито приймав відвідувачів в неіснуючій 19.10.2020 року в м. Костопіль «червоній» зоні епідемічного зонування небезпеки поширення COVID-19, то згідно п.6 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, адже згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вищевикладене, просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та події самого правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Жукова В. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 288523 від 19.10.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.10.2020 року, копію протоколу №37 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2020 року та з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною і умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею Кодексу є чітке формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 Кодексу суті адміністративного правопорушення із зазначенням відповідної норми законодавства, яку особою порушено та надання належних доказів вчинення особою адміністративного правопорушення.

Адміністративну відповідальність за ст.44-3 КУпАП можуть нести громадяни та посадові особи.

Так до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу того, що ОСОБА_1 є ФОП, зокрема не додано копії свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання, а також не додано документів, які б підтверджували те, що особа, відносно якої складено протокол, є власником магазину «ШОК мінімальних цін».

Також у протоколі відсутні посилання на докази, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень ОСОБА_2 прийом відвідувачів 19.10.2020 року в магазині «ШОК мінімальних цін» здійснювала саме вона, а не ОСОБА_1 .

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів того, що 19.10.2020 року по місту Костопіль Державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій (ТЕБ і НС) було запроваджено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

З протоколу №37 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2020 року вбачається, що з 00 год. 00 хв. 19 жовтня 2020 року «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 встановлено у Костопільському районі, а не в м. Костопіль.

Згідно ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Відповідно до чого місто Костопіль та Костопільський район є різними адміністративно-територіальними одиницями.

Будь-яких інших доказів вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять. Зокрема, в матеріалах справи відсутні покази свідків, а також фото та відео докази, які б підтвердили факт вчинення саме ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Норма ст.10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 44-3, ч. 1 ст. 247, 283-284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_3 за ст. 44-3 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч