Справа № 357/5040/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.124 КУпАП,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

другого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

представника другого учасника ДТП ОСОБА_2 Гаделія В.Р.

встановив:

27 травня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з БПП в м. Біла Церква УПП у Київської області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №303465 від 24 травня 2020 року:

ОСОБА_1 24 травня 2020 року о 10 год. 30 хв. в м. Біла Церква по бульвару Олександрійському 125 керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO GENTRA» д.н.з. НОМЕР_2 перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху та перед поворотом ліворуч з середньою смуги руху здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в крайній лівій смузі попутного напрямку руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 24 травня 2020 рокублизько 10.30 години керуючи автомобілем марки «DAEWOO GENTRA» д.н.з. НОМЕР_2 рухався по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква. Разом з ним в автомобілі знаходився його неповнолітній син. Прямували до ринку, розташованого з іншого боку бульвару. Він рухався по лівій смузі, так як мав намір розвернутися та припаркувати авто поруч з ринком. На момент коли під`їжджав до місця повороту швидкість руху його автомобіля складала близько 20 км/год. Коли він почав здійснювати поворот, то відчув удар в задню частину автомобіля, виявилося, що його автомобіль вдарив автомобіль марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . На місце виникнення даного ДТП прибув наряд поліції, оцінивши місце ДТП працівники поліції склали на нього протокол про вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На думку поліцейських він рухався в правій смузі і здійснював поворот ліворуч саме з правої смуги. Дані висновки поліцейських є безпідставними та не підтверджені жодним належним доказом. В подальшому побачив на фото, котрі зробив його син на місці події, від автомобіля марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 , на місці даного ДТП, залишився гальмівний шлях. З фото видно, що даний гальмівний шлях знаходиться під кутом до смуг руху. Траєкторія гальмівного шляху вказує на те, що автомобіль марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 рухався в правій смузі руху. Крім того, сам по собі гальмівний шлях вказує на значну швидкість автомобіля марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 . Вважає, що, висновки зроблені поліцейськими спростовуються, в зв`язку з відсутністю порушення правил дорожнього руху з його боку, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що у ДТП, яке відбулося 24 травня 2020 року не винна, просила суд визнати виним ОСОБА_1 .

Захисник Гаделія В.Р. в судовому засіданні пояснив, що 24 травня 2020 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_2 рухалась вздовж по бульвару Олександрійському в лівій крайній смузі. В момент проїзду пішохідного переходу в районі будинку номер 125, помітила, що водій транспортного засобу марки «DAEWOO GENTRA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з крайньої правої смуги розпочав розворот ліворуч на перехрестя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема їй, і завчасно не зайнявши відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, як того вимагають пункти 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху. Одразу помітивши це, їй довелось, для уникнення зіткнення, вдатись до екстреного гальмування, доказом чого є гальмівний слід на пішохідному переході, який було позначено особою, що притягається до адміністративної відповідальності, як місце зіткнення під номером 3, хоча насправді зіткнення відбулось в місці на схемі під номером 4. Твердження ОСОБА_1 про те, що він рухався в крайній лівій смузі не заслуговують на увагу, оскільки характер пошкоджень транспортних засобів говорять про зворотне. Зокрема, у автомобіля марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджено бампер в правій частині, що підтверджується фотодоказами, поданими разом з цим поясненням, а автомобіль марки «DAEWOO GENTRA» д.н.з. НОМЕР_2 має пошкодження лівої задньої двері та крила. Тому зіткнення не могло відбутись на пішохідному переході при його русі в лівому ряді, оскільки характер пошкоджень був би інший.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника Гаделія В.Р., свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303465 від 24 травня 2020 року складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення,; схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, письмових поясненнях учасників ДТП; висновку експерта № 553/08/2020 від 27 серпня 2020 року.

Відповідно до висновку експерта № 553/08/2020 від 27 серпня 2020 року свідчення водія автомобіля марки «DAE GENTRA» д.н.з. НОМЕР_4 відносно того, що перед зіткненням він рухався по лівій крайній смузі та свідчення відносно того, що місце зіткнення знаходиться на відстані 1,4 м від лівого краю проїзної частини слід вважати як технічно неспроможні. Свідчення водія автомобіля марки «AUDI А6» відносно того, що водій автомобіля марки «DAE GENTRA» д.н.з. НОМЕР_4 перед зіткненням не рухався по лівій крайній смузі та відносно того, що зіткнення відбулось на відстані 2.8 м від лівого краю проїзної частини слід вважати як технічно спроможні. Водій автомобіля марки «DAE GENTRA» д.н.з. НОМЕР_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху Украйни. Водій автомобіля марки «DAE GENTRA» д.н.з. НОМЕР_4 мав технічну можливість попередити зіткнення. З технічної точки зору в діях водія автомобіля марки «DAE GENTRA» д.н.з. НОМЕР_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «AUDI А6» повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Встановити чи мала технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «AUDI А6» не надається можливим по причині недостатньої кількості вихідних даних. По причині відсутності даних відносно довжини сліду гальмування автомобіля марки «AUDI А6» встановити його мінімально можливу швидкість перед застосуванням гальмування не надається можливим. На час відображення сліду гальмування колеса осі автомобіля які відображали слід гальмування знаходились на лівій крайній смузі руху. Більш точно відповісти на поставлене питання не надається можливим по причині відсутності даних відносно того віссю яких коліс, передніх чи задніх залишений слід гальмування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно з п. 1.1, 1.2, 1.3 Правил дорожнього руху України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У пункті 53 рішення від 20 вересня 2012 року по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03; режим доступу: ЄСПЛ зазначив, що суди повинні при оцінці доказів керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У Рішенні від 20 жовтня 2011року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Веуеіег v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey» та «Beyeler v. Italy»). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України, верховенство права є пануванням права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення в правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема й у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті насамперед ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується законодавством, а включає також норми моралі, традиції, звичаї.

Відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, минуло більше трьох місяців, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився.

Крім того, приходячи до такого висновку, суд також враховував позицію Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ.Д. Дубановська

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області