Справа № 199/6008/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі секретаря Павлюка С.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Філіповського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про працевлаштування відсутні,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2020 року близько 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 25 по вул. Березинській у м. Дніпро керував транспортним засобом «DAIMLER CHRYSLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що тієї ночі він автомобілем не керував. Транспортний засіб пригнав його товариш ОСОБА_3 . Вони вдвох разом з його дружиною ОСОБА_4 перебували біля автомобіля, тому що намагалися поміняти колесо, яке спустило. Повз проїжджав автомобіль поліції, зупинився та поліцейські запропонували допомогу, на що він відмовився і вони поїхали далі, приблизно через двадцять хвилин повернулися та сказали, що він рухався на автомобілі без увімкнених фар, та у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. На його заперечення, що він не їхав та вони це бачили, адже раніше зупинялися, щоб запропонувати допомогу, не реагували, як і на слова його дружини, яка підтверджувала це.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння;

?поясненнями свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив, що в його присутності та присутності іншого свідка ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу та в лікарні;

?рапортом старшого інспектора-чергового Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Тригубенка О.В., яким зафіксовано, що 29 серпня 2020 року о 01 год. 33 хв. на номер «102» отримано та зареєстровано заяву ЄО № 28869 про те, що у дворі будинку № 25 по вул. Березинській автомобіль «Мерседес» чорного кольору на польських номерних знаках заїхав на бордюр та буксує. Заявниця ОСОБА_7 вважає, що водій перебуває за кермом у стані алкогольного сп`яніння. Згідно рапорту поліцейського УПП Бакланової В.В., прибувши за адресою, було виявлено автомобіль «DAIMLER CHRYSLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла та який було зупинено у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків;

?переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 та його дружиною, під час якого останні неодноразово казали, що ОСОБА_1 лише з`їхав з бордюру, проїхавши від 200 до 2 метрів (проїхана відстань в поясненнях неодноразово змінювалася). На зауваження з приводу запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 пояснив, що алкогольні напої вживав напередодні у зв`язку з днем народження дружини. В процесі спілкування ОСОБА_1 почав переконувати поліцейських, що транспортний засіб взагалі не рухався. Після того, як було запрошено двох свідків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці або проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 було роз`яснено його право також відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, та додатково роз`яснено, що в разі такої відмови відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 протягом тривалого проміжку часу ухилявся від надання прямої відповіді на неодноразові пропозиції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, наполягаючи, що автомобілем не керував і тому не вбачає підстав проходити огляд. Працівниками поліції ОСОБА_1 був попереджений, що в тому випадку, якщо він не надасть пряму відповідь, його дії будуть трактуватися як пасивна відмова і щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Прямої відповіді ОСОБА_1 так і не надав, огляд не пройшов;

?постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3050383 від 29 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування транспортним засобом «DAIMLER CHRYSLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Дніпро по вул. Березинська, 25, без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору року.

Окрім наведених доказів, за клопотанням сторони захисту у якості свідків було допитано:

-ОСОБА_4 , яка пояснила, що є «цивільною» дружиною ОСОБА_1 . В ту ніч до них приїхав ОСОБА_8 , який пригнав їх автомобіль та з яким вони після того, як випили кави, вийшли на вулицю, де зрозуміли, що ОСОБА_8 заїхав на бордюр і треба робити колесо. Коли почали лагодити колесо, під`їхали працівники поліції, які спитали, чи потрібна допомога і після їх відмови поїхали. Вони відкотили автомобіль з бордюру. Чи хлопці скочували, чи ще хтось, вона не знає. Автомобіль при цьому не заводили. Вона участі у процесі переміщення автомобіля не приймала, ходила навколо Після того, як автомобіль скотили, ОСОБА_9 заходив в автомобіль, щоб відкрити багажник та дістати інструменти. Потім під`їхав патруль. Співробітники поліції почали говорити, що фари не увімкнені. Між тим, коли ОСОБА_8 пригнав автомобіль, та іншими подіями пройшло приблизно 10-15 хв. До того як автомобіль зіштовхнули, намагалися міняти колесо, інструменти дістали після того, як скотили автомобіль. Ходили навколо дивилися, зрозуміли, що необхідно щось робити та почали витягати інструменти. Чи витягали інструменти до чи після приїзду поліції, вона не пам`ятає. На відео зафіксовано, що з водійського місця, мигнувши фарами, вийшов ОСОБА_9 , він там відкривав багажник. Інструменти витягнули, спробували зняти колесо, склали назад, можливо поклали в салон та знову дістали. Екіпаж, який пропонував допомогу, це той самий екіпаж, який складав протокол.

-ОСОБА_3 , який пояснив, що є другом ОСОБА_1 29 серпня 2020 року близько 02 год. 00 хв. він привіз автомобіль ОСОБА_10 , припаркував, та зайшов до ОСОБА_11 випити кави. Коли вийшли, побачили, що автомобіль стояв на бордюрі і пробите колесо. Вони зіштовхнули автомобіль з бордюра. Їхав екіпаж поліції, який запропонували допомогу, на що вони відмовилися, і ті поїхали. Пізніше повернулися, вийшли вимагали документи, розмовляли некоректно. Автомобіль вони не заводили, всередині ніхто не перебував. Кермував він через відкриті двері. На бордюр автомобілем також заїхав він. ОСОБА_9 після цього сів в автомобіль щоб відкрити багажник. Коли працівники поліції почали некоректно розмовляти, він відійшов убік, а потім поїхав. Колесо так і не поміняли. Коли він їхав цим автомобілем до ОСОБА_11 , автомобіль рухався своїм ходом за допомогою двигуна. Щоб двигун став холодним на його думку потрібна десь година.

Надаючи оцінку поясненням зазначених осіб, суд враховує, що ОСОБА_4 , як член сім`ї ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 , як особа, з якою ОСОБА_1 перебуває в дружніх відносинах, особисто заінтересовані в результаті вирішення справи. При цьому пояснення зазначених осіб не узгоджуються не лише між собою, а й з їхніми ж поясненнями, зафіксованими на відеозаписі під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (щодо пояснень ОСОБА_4 ).

Так, на місці події на запитання співробітника поліції щодо того, як у ОСОБА_1 вийшло заскочити на бордюр (з якого він зі слів останнього з`їхав перед приїздом патрульного автомобіля) ОСОБА_4 відповіла, що останній туди заскочив ще хтозна коли (тамйкод відеозапису 02:30:42), а окрім цього пояснили, що вони вже годину не можуть відкрутити колесо (тамйкод відеозапису 02:31:42), хоча за її поясненнями в суді між тим, коли ОСОБА_8 пригнав автомобіль, та іншими подіями пройшло приблизно 10-15 хв.

Ці ж самі пояснення ОСОБА_4 на відеозаписі не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 , що він приїхав до ОСОБА_1 о 2 годині ночі.

Окрім цього, рапортом старшого інспектора-чергового Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 зафіксовано отримання ще о 01 год. 33 хв. повідомлення від ОСОБА_7 про те, що у дворі будинку № 25 по вул. Березинській автомобіль «Мерседес» чорного кольору на польських номерних знаках заїхав на бордюр та буксує. Хоча зазначений рапорт не є належним доказом доведення обставин вчинення адміністративного правопорушення, які безпосередньо підлягають доказуванню в цій справі, він є допустимим доказом на підтвердження часу реєстрації вищезазначеного повідомлення. Зафіксований в рапорті час спростовує пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо часу, коли останній приїхав до ОСОБА_1 та повністю узгоджується з зафіксованими на відеозаписі поясненнями ОСОБА_4 , за якими вона о 02 год 30 хв. зазначила, що вони вже годину не можуть відкрутити колесо.

Також, всі переглянуті судом відеозаписи (а відеозапис вівся з моменту під`їзду патрульного автомобіля до автомобіля ОСОБА_1 ) не містять фіксації ОСОБА_3 на місці події, чим спростовуються його твердження про те, що він відійшов убік коли працівники поліції почали некоректно розмовляти.

Сукупність наведених обставин дають підстави суду критично ставитися до пояснень як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 , а також дають суду підстави обґрунтовано ставити під сумнів сам факт перебування ОСОБА_3 у час, що стосується предмету доказування в цій справі, біля № 25 по вул. Березинській у м. Дніпро.

Надаючи оцінку запереченням ОСОБА_1 з приводу відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння, суд виходить з того, що на відеозаписі зафіксовано, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не оспорював твердження останніх про те, що він має запах алкоголю з порожнини рота, пояснюючи наявність запаху днем народження дружини. Такі ознаки алкогольного сп`яніння, як тремтіння пальців рук і порушення мови, також зафіксовані на вищезазначеному відеозапису. При цьому, таке порушення мови не є фізіологічною особливістю ОСОБА_1 , оскільки під час опитування останнього в судовому засіданні таке порушення мови не проявлялося.

Сукупність наведених обставин є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку запереченням ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував автомобілем, суд виходить з того, що за роз`ясненнями пленумом Верховного Суду України, викладеними у п. 27 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, за якими керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Версія сторони захисту про те, що автомобіль було переміщено з бордюру за допомогою мускульної сили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , при тому, що саме ОСОБА_3 тримав кермо автомобіля через відкриті дверцята, спростована виключенням судом самого факту перебування ОСОБА_3 на місці події.

Наведена версія сторони захисту також спростовується переглянутим відеозаписом (тайм код відеозапису 02:27:38), на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 після приїзду патрульного автомобіля виходить з місяця водія свого автомобіля, водійські дверцята якого до того були зачинені.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував, що ключ в замку запалення його автомобіля був відсутній, оскільки в іншому випадку на ньому горіли б габарити, на підтвердження чого надав відеозапис режиму роботи габаритів. Разом з тим, під час огляду автомобіля ОСОБА_1 за місцем його знаходження було встановлено, що за відсутності в замку запалення ключа покажчики повороту не спрацьовують. При цьому на переглянутому відеозаписі зафіксовано, що на момент приїзду патрульного автомобіля на автомобілі ОСОБА_1 спрацьовує правий покажчик повороту. Наведене дає суду підстави відхилити відповідні твердження ОСОБА_1 .

Твердження сторони захисту та свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 сів до салону автомобіля лише для того, щоб відчинити багажник та вийняти інструменти, є очевидно надуманими з урахуванням того, що водійські дверцята були зачинені, багажник так і не був відчинений, ключ перебував в замку запалення, а ОСОБА_1 і ОСОБА_4 так і не змогли надати однозначної відповіді, яким чином в багажнику опинилися інструменти, якими вони щойно намагалися відкрутити колесо і ними ж мали продовжувати відкручувати це колесо.

При цьому, на відеозаписі зафіксовані неодноразові твердження як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4 про те, що автомобіль з`їхав з бордюра та подолав певну відстань.

Той факт, що зазначена відстань була незначною (однак не нікчемною), складу адміністративного правопорушення не виключає, оскільки з часу початку руху і до його завершення водій транспортного засобу незалежно від проїханої відстані мав керуватися Правилами дорожнього руху України.

Посилання сторони захисту на те, що двигун автомобіля був холодним, не спростовує факту перебування автомобіля в русі за допомогою двигуна, оскільки за зазначеної ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відстані, яку проїхав автомобіль, останній і нам прогрітися до робочої температури.

Більше того, факт керування ОСОБА_1 автомобілем «DAIMLER CHRYSLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Дніпро по вул. Березинська, 25, доведений належним і допустимим доказом такою, що набрала законної сили, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3050383 від 29 серпня 2020 року. Зазначена постанова, за поясненнями ОСОБА_1 ним не оскаржувалася і призначений штраф ним виплачений.

Сукупність наведених доказів спростовує заперечення ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував автомобілем.

Також, переглянутий судом відеозапис поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі. Факт такої відмови стороною захисту не оспорюється.

Суд враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_5 , який підтвердив відмову ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, пояснив, що він та інший свідок ставили підписи в протоколі про адміністративне правопорушення, коли останній був заповнений не повністю.

Захисник Філіповський В.В. у зв`язку з наведеним посилається на недопустимість вказаного протоколу в якості доказу, додатково обґрунтовуючи це тим, що вказані в протоколі свідки не могли посвідчити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Оцінюючи відповідні твердження, суд посилання захисника на те, що, протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів у справі про адміністративне, судом відхиляє, оскільки КУпАП таких приписів не містить.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали підтвердити лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, що вони і зробили у відповідних письмових поясненнях, які були підтверджені свідком ОСОБА_5 в суді та узгоджуються з об`єктивним доказом відеозаписом, на якому з достатньою повнотою було зафіксовано процес відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Таким чином, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння встановлені судом не на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, а на підставі інших допустимих доказів і пояснення ОСОБА_1 про те, що він та інший свідок підписали не до кінця заповнений протокол про адміністративне правопорушення, на достатню доведеність вищезазначених обставин не впливають.

Твердження захисника про те, що на переглянутому відеозаписі працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його право самостійно пройти в медичному закладі огляд для визначення стану сп`яніння, суперечать буквальному змісті відповідного відеозапису і судом також відхиляються.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, судом враховується, однак само по собі не доводить відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 мав бути примусово доставлений до медичного закладу для проведення огляду, то чинне законодавство не передбачає можливості такого примусового доставлення.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Більше того, співробітником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено (тамйкод відеозапису 02:32:40), що у разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а також роз`яснена передбачена законом санкція за зазначене правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак зазначена норма з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

24.11.2020