Справа № 316/3230/20
Провадження № 3/316/726/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої в КП «СМСЧ № 1» м. Енергодар, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

права, передбачені ст. 268 КУпАП особі у судовому засіданні роз`яснені

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102909 від 26.10.2020 року ОСОБА_1 26.10.2020 року о 18-30 годині керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» р/н НОМЕР_1 через залізничний переїзд у м. Енергодар, не виконала вимоги регулювальника та скоїла зіткнення з потягом. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 8.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнала повністю та пояснила, що 26.10.2020 року близько 18-30 години вона поверталася додому з м. Енергодар. На залізничному переїзді не було освітлення. Побачивши, що ходить якийсь чоловік з мобільним телефоном та біля переїзду стоїть автівка, вона подумала, що між ним та водієм можливо виник конфлікт та продовжила рух через переїзд. Потім почула удар в автівку. Умислу порушувати ПДР України у неї не було.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Крім того, згідно із п. 3 ст. 12 вказаного Закону посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначити дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Крім пояснень ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні пояснила причину ДТП, з доданих письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що 16.10.2020 року близько 18-30 години у зв`язку з відсутністю електроенергії на охороняємому залізничному переїзді у м. Енергодар було відсутнє його освітлення, не працювала звукова та світлова сигналізація (а.с. 8, 9, 10).

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності. Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП. Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина є основною й обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності та є результатом прояву волі і розуму правопорушника.

Згідно ст. 10 КУпАП діючи умисно, правопорушник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає і бажає (прямий умисел) або свідомо допускає (непрямий умисел) настання шкідливих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП необережність проявляється у вигляді самовпевненості або недбалості. Самовпевненість полягає в тому, що особа передбачає настання протиправного, шкідливого наслідку, але легковажно розраховує на його відвернення. Недбалість полягає в тому, що особа не передбачає можливості настання протиправних наслідків, хоча за цих обставин повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, наявність вини правопорушника в тій чи іншій формі є важливою і необхідною ознакою адміністративного правопорушення, що сприяє полегшенню та уточненню кваліфікації, зумовлює об`єктивність підходу при визначенні міри та виду обтяження, що покладається на винного.

Адміністративне покарання може бути застосоване лише у зв`язку з діяннями, які характеризуються умисною або необережною виною. Що ж стосується дій випадкових, то, оскільки вони виключають будь-яку вину: умисну чи необережну, взагалі не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

В матеріалах справи наявні докази того, що на ділянці дороги де сталося ДТП виявлено суттєві недоліки в її утриманні, а доказів того, що ДТП сталося не у зв`язку з цими недоліками- посадовою особою, що склала протокол до суду не надано.

Будь-яких інших належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б вказували на вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року усправі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, тому у діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_5 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя М. О. Куценко