П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399118 від 01 вересня 2020 року гр. ОСОБА_1 «01 вересня 2020 року о 18 год. 24 хв. на 51 км. а/д Н16 Черкаси Сміла - Умань, керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia»,д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу при здійсненні випередження автомобіля «Mazda CX5», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, та допустив зіткнення правим боком автобіля «Skoda Fabia» із лівим переднім крилом автомобіля «Mazda CX5», чим порушив вимоги п.п. 2.3. б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив та пояснив, що він дійсно керував автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , 01 вересня 2020 року о 18 год. 24 хв. на 51 км. а/д Н16 Черкаси Сміла Умань та рухався в напрямку м. Черкаси зі швидкістю близько 90 км/год. по крайній лівій смузі автодороги з двома смугами для руху в одному напрямку. В той час, за декілька десятків метрів попереду нього, з другорядної дороги, що прилягає з лівого боку, на головну дорогу раптово виїхав автомобіль «Mazda CX5», д.н.з. НОМЕР_2 , який одразу ж зайняв крайню праву смугу автодороги з двома смугами для руху в одному напрямку, однак, коли ОСОБА_1 майже порівнявся з ним, за 5-10 метрів, вказаний транспортний засіб різко почав перестроюватись в крайню ліву смугу прямо перед його автомобілем, не надавши переваги в русі та не ввімкнувши покажчик лівого повороту. В даній ситуації, враховуючи дорожню обстановку, ОСОБА_1 скерував свій автомобіль якомога лівіше, в сторону обочини, намагаючись запобігти зіткненню, але не зміг, водій автомобіля «Mazda CX5»його «дотиснув». Зауважив, що з моменту, коли він виявив те, що водій автомобіля «Mazda CX5»змінив напрямок руху, до моменту зіткнення, пройшло близько 2 секунд. Вважає, що в даній ситуації причиною зіткнення стало недотримання водієм автомобіля «Mazda CX5», д.н.з., НОМЕР_2 , Правил дорожнього руху.

Разом з тим, 12 жовтня 2020 року на адресу суду від іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Mazda CX5» гр. ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи механізму виникнення дорожньої-транспортної події, проти задоволення якого категорично заперечив гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року, яка не набрала законної сили, гр. ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що він «01.09.2020 року о 18 годині 24 хвилин на автодорозі Черкаси-Сміла-Умань Н16 км 51 + 800 м, керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності маневру, а саме виїзду на головну дорогу, не обрав крайнє праве положення, не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , який виконував випередження з лівого боку. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3б, 11.5, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками».

Відтак, суд вважає, що гр. ОСОБА_3 , заявляючи клопотання про призначення судової експертизи, фактично оспорює постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року, адже питання, які він порушує у своєму клопотанні, доцільно було вирішувати у рамках розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що клопотання гр. ОСОБА_2 про призначення у справі судової експертизи механізму виникнення дорожньої-транспортної події є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно з частинами другою - четвертою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 399118 від 01 вересня 2020 року гр. ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Так, п. 13.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Водночас, порушення вказаних Правил дорожнього руху України гр. ОСОБА_1 категорично заперечується.

Під час дослідження матеріалів справи, судом не було встановлено належних та допустимих доказів, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доказування, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водночас, зібраними у цій справі доказами не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно якої інший водій - ОСОБА_3 , виїжджаючи на головну дорогу, не впевнився в безпечності вказаного маневру, не обрав крайнє праве положення, не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, не дотримався безпечного інтервалу та раптово почав змінювати смугу для руху і перестроюватися в лівий ряд, чим створив аварійну ситуацію, у якій гр. ОСОБА_1 , намагаючись уникнути зіткнення, скеровував свій автомобіль якомога лівіше та частково виїхав на обочину, однак дорожня обстановка склалась таким чином, що зіткнення уникнути йому не вдалося.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати про те, що водій ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного інтервалу, а тому наявність сумніву про цей факт повинна трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними працівниками поліції.

При цьому, суд зауважує, що гр. ОСОБА_3 - водій автомобіля «Mazda CX5», д.н.з. НОМЕР_2 , у письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи, зазначив наступне: «При виїзді на а/д Сміла Черкаси впевнився, що смуга вільна, здійснив лівий поворот. Проїхавши близько 50-60 метрів, відчув удар з лівого боку автомобіля», з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_3 , виїхавши на головну дорогу та, відповідно до даних схеми ДТП, проїхавши до моменту зіткнення лише 38,6 метрів, взагалі не бачив автомобіль «Skoda Fabia»,що рухався по головній дорозі зі швидкістю близько 90 км/год., а тому не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , про те, що автомобіль «Mazda CX5»раптово почав перестроюватись з правої смуги в крайню ліву смугу, а також схему ДТП, де зазначено, що зіткнення сталося за 2,6 метра від узбіччя з лівої сторони дороги, що свідчить про рух автомобіля «Mazda CX5»ближче до лінії розмітки між двома смугами для руху в одному напрямку, та той факт, що до моменту зіткнення ОСОБА_3 взагалі не бачив автомобіль «Skoda Fabia»,суд вбачає відсутність причинно-наслідкового зв`язку дій ОСОБА_1 з наслідками, що настали.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко