Провадження № 3/761/6605/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Литвин О.О., за участю прокурора Прокопова О.Е., особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сиктивкар Російської Федерації, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2020 року № 355, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадовою особою юридичної особи публічного права та обіймаючи посаду начальника відділу у порядку заміщення посади військовослужбовця начальника 2 відділу 2 управління Державного центру кіберзахисту та протидії кіберзагрозам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 31 грудня 2018 року фактично припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 12 травня 2019 року подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення).

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, визнав у повному обсязі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку ОСОБА_1 та прокурора Прокопова О.Е., суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду начальника відділу у порядку заміщення посади військовослужбовця начальника 2 відділу 2 управління Державного центру кіберзахисту та протидії кіберзагрозам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У свою чергу, положенням абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, положенням ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З урахуванням вищевказаних положень антикорупційного законодавства, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, зазначену у п.п. «5» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», 31 грудня 2018 року, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення) до 01 квітня 2019 року.

Разом із цим, як вбачається з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення) лише 12 травня 2019 року, тобто несвоєчасно.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.

Керуючись ст.ст. 33, 172-6, 280, 283-285, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП (протокол від 11 серпня 2020 року № 355).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.