Справа № 656/636/20
Номер провадження 3/656/540/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , пенсіонер, до адміністративної відповідальності не притягувалася, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2020 у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа № 656/636/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про правопорушення в галузі здоров`я населення підвідомча Іванівському районному суду Херсонської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення в галузі здоров`я населення, передбачені ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 277802 від 15.09.2020 року, складеним поліцейським сектору реагування патрульної поліції Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області сержантом поліції Сінгаєвським А.Ю. вбачається, що 15.09.2020 року о 20.40 год. в КЗ ЦРЛ Іванівці громадянка ОСОБА_1 відмовилась від обсервації чим порушила п.10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно супровідного листа Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області за вихідним №3003/40.5/01-20 від 10.11.2020 року на адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано адміністративні матеріали на 7 аркушах відносно ОСОБА_1 для прийняття рішення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, які надійшли в Іванівський районний суд Херсонської області 11.11.2020 року за вхідним №3008/20вх.

Дані матеріали повторно надійшли в суд для прийняття рішення, оскільки згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ковальчук Т.М. передана справа № 656/636/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно супровідного листа Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області за вихідним №2620/40.5/01-20 від 22.09.2020 року на адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано адміністративні матеріали на двох аркушах відносно ОСОБА_1 для прийняття рішення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, які надійшли в Іванівський районний суд Херсонської області 22.09.2020 року за вхідним №2438/20вх.

Постановою суду від 24.09.2020 року матеріали адміністративної справи повернуто для належного оформлення з підстав, вказаних в описовій частині постанови.

Не виконавши в повному обсязі вимог постанови суду, не доповнивши адміністративних матеріалів належними доказами, Іванівським відділенням поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області (за виключенням долучення до матеріалів копії наказу № 16 від 07.04.2020 року комунального некомерційного підприємства «Іванівська центральна районна лікарня») повторно скеровано адміністративні матеріали.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, складений протокол про адміністративні правопорушення в галузі здоров`я населення уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення порушені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню органу, який його склав, для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд звертає увагу на те, що існують підстави для правильного вирішення справи, не достатньо всебічних, повних та об`єктивних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом суд порядку повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, з`ясувати, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та чи можна за допомогою такого протоколу й доданих до нього матеріалів встановити наявність в діях відповідної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Неналежним чином оформлений адміністративний протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення, і як наслідок, такий адміністративний протокол і адміністративні матеріали повертаються для належного оформлення.

Суб`єктом зазначеного правопорушення може бути будь-яка фізична особа, яка зокрема, порушує правила карантину.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника. Недотримання цієї вимоги має наслідком відправлення протоколу на доопрацювання.

Судом при дослідженні адміністративного протоколу встановлено, що особа стосовно якої складали протокол є громадянкою України і особу було встановлено на підставі паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , проте не зазначено коли і ким було такий документ видано, не додано копії паспорта до адміністративного протоколу для можливості ідентифікувати особу.

Також з оглянутого адміністративного протоколу судом встановлено, що особа є пенсіонером, однак будь-яких підтверджуючих документів до протоколу не додано, які б підтверджували, що особа є пенсіонером, оскільки на день складання адміністративного протоколу їй виповнилося 67 років, так як згідно діючого законодавства закону України «Про пенсійне забезпечення», рішення Конституційного Суду України від 26.11.2013 року №1-14/2013 (№11-рп/2013), право на пенсію за віком особа набуває після досягнення загально визначеного пенсійного віку.

З адміністративного протоколу вбачається запис, що особа до адміністративної відповідальності не притягувалася, проте будь-яких записів стосовно такої перевірки через пошукові системи інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «АРМОР», або при допомозі системи централізованого управління нарядами поліції (система «ЦУНАМІ»), не проведено і не долучено відповідної інформації на паперовому носії із такої пошукової системи про особу.

Окрім цього, в адміністративному протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається жо ажміністративної відповідальності, посуті порушення» відсутній підпис особи, яка здійснювала запис про те, що така особа відмовляється від обсервації.

В адміністративному протоколі не вказано відповідно до вимог ст. 256 КУпАП прізвища, адреси свідків правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, також не проведено відбору пояснень в таких свідків, і такі пояснення не долучено до протоколу, що також суперечить вимогам п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яким передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення пояснення свідків, що містять інформацію про правопорушення.

Адміністративні матеріали оформлені в порушення вимог п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено інші документи та матеріали про адміністративне правопорушення, що містять інформацію про правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. В описовій частині протоколу є посилання на порушення п. 10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року. Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол. Також для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема таким актом є постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Працівник поліції в протоколі здійснив посилання на номер та дату прийняття відповідного акта законодавства, проте не зазначив правильної, точної і повної назви такого документу.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не долучено доказів, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП якщо порушення полягало у самовільному залишенні місця обсервації, оскільки згідно п. 10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації - пояснення свідків які б підтвердили причини і підстави прийняття рішення про обсервацію особи, яку скерували на таку обсервацію, фото та відеоматеріали, розрахункові і проїзні документи, а також інші докази, що також порушує п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 за № 1376.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абзацу 5 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне повернути вищезазначений адміністративний матеріал для належного оформлення, оскільки вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі, створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 256, п. 2 ст. 278, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення порушені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 277802 від 15.09.2020 року які оформлені поліцейським сектору реагування патрульної поліції Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області сержантом поліції Сінгаєвським А.Ю. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП повернути в Іванівське відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області для належного оформлення

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Р. І. Ференц