ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 Справа №607/18249/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм в ПП « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №135598 від 21.10.2020 р., громадянин ОСОБА_1 21 жовтня 2020 року близько 08 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Малишка, 35, де державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, здійснював службове перевезення пасажирів автобусом марки «БАЗ А079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кількості 37 чоловік, що на 10 чоловік більше від кількості місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив вимоги абз. 3 п.п. 1 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції від 29 вересня 2020 р.).

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив щодо притягнення його до адміністративно відповідальності у зв`язку із відсутністю доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №135598 від 21.10.2020 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, зокрема порушення правил щодо карантину людей, та зазначено, що діями ОСОБА_1 порушено вимоги абз. 3 п.п. 1 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції від 29 вересня 2020 р.).

Так, у відповідності до абз. 3 п.п. 1 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції від 29 вересня 2020 р.) «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2» передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для «зеленого», «жовтого» та «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими забороняються регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському сполученні, крім перевезення службовими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції.

Таким чином на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки допускається перевезення службовими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ, однак за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння.

Однак судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а також не долучено реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб, на підставі яких можна було б зробити висновок про передбачену кількість місць для сидіння в даному транспортному засобі.

Крім того як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису працівник поліції не заходив в салон транспортного засобу та не здійснював підрахунок пасажирів, що перебували в автобусі, а також не здійснював підрахунок кількості місць для сидіння. Отже, встановити кількість пасажирів, що знаходилась в автобусі, яким керував ОСОБА_1 , та перевірити чи вказана кількість пасажирів була більшою, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, судом не вбачається за можливе.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та в судовому засіданні факт порушення правил щодо карантину людей ОСОБА_1 , а саме перевезення службовими автомобільними транспортними засобами пасажирів в кількості, що є більшою від кількості місць для сидіння, не підтверджується, тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 44-3, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяС. В. Кунцьо