Справа № 364/851/20
Провадження № 3/364/253/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що після доопрацювання на виконання постанови суду від 23.09.2020 р. повторно надійшов 13.10.2020 р. від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.08.2020 р. серії ДПР18 № 543626 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13.08.2020 р. близько 13:00 год. на вул. Заболотного, 1, м. Одеса, рухаючись у правій смузі, при перестроюванні у ліву смугу не переконався у безпечності, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «DAF XF 105.410», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті цього автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим порушивши, як зазначено в протоколі, вимоги пунктів 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (зі змінами, далі Правила дорожнього руху), та вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене статті 124 КУпАП.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 26.10.2020 р., надалі відкладено на 04.11.2020 р. для виклику свідка та на 05.11.2020 р. через неявку свідка.

У судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснивши суду, що він керував автомобілем «Мерседес-Спринтер» з причепом названого в протоколі дня і час, при цьому рухався в крайній правій смузі. Через виниклу перешкоду (припаркований на «аварійці» автомобіль «ДАФ» 5-титонник або подібна) мав здійснити перестроювання у ліву смугу, тому включив лівий поворот. Водій автомобіля марки «DAF» («фура»), що рухався у лівій смузі, його пропустив, «поморгавши» фарами та, що важливо, зупинившись, що бачили свідки (про яких він також повідомив працівникам поліції з контактною інформацією (номер телефону) такого свідка). Коли я вже завершував перестроювання, ця «фура» почала рухатися, оскільки, на думку ОСОБА_1 , не враховував, що в мого автомобіля був причіп. Хоча на цьому причепі був автомобіль (я керував автомобілем-евакуатором). Далі ми стали розмовляти про відшкодування шкоди, не домовилися, тому я ( ОСОБА_1 ) викликав поліцію.

Згаданою вище постановою суду від 23.09.2020 р. протокол відносно ОСОБА_1 було направлено на доопрацювання через відсутність у протоколі відомостей щодо свідків та потерпілих. До повторно направленого суду адміністративного матеріалу додано рапорт працівника поліції Змієвської А.І., якою складався згаданий протокол, в якому нею зазначено, що в неї як у посадової особи Національної поліції відсутні повноваження встановлювати статус потерпілого, а також про те, що свідків встановити було неможливо, оскільки це були перехожі, які «не надавали контактних номерів».

Не зважаючи на таку фактичну відмову працівника поліції, якою складено протокол, доопрацювати на виконання вимог суду протокол про адміністративне правопорушення, судом з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи та перевірки показів ОСОБА_1 було здійснено виклик до суду телефоном ОСОБА_2 як іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який відмовився від участі у розгляді справи, просив розглядати справу без нього. Направити йому судову повістку не виявилося можливим, оскільки, як зазначалося, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні жодні відомості щодо будь-якої особи, окрім ОСОБА_1 , а в письмових поясненнях ОСОБА_2 , доданих до протоколу, відсутня його адреса місця проживання, а також будь-які відомості щодо власника автомобіля, яким той керував, а так само копії технічного паспорту відповідного автомобіля, посвідчення водія тощо.

Стосовно ймовірних свідків події суд зауважує, що наведене твердження працівника поліції про неможливість їх встановлення через їх нібито відмову надання контактних номерів спростовується самими матеріалами справами, зокрема доданими до протоколу письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він повідомив можливого свідка, надавши номер його телефону. До суду цей свідок ( ОСОБА_3 ) на прохання ОСОБА_1 не з`явився, вжити заходів для його належного виклику шляхом направлення судової повістки було неможливо через, як наводилося вище, відсутність необхідних для персональних даних цього свідка та відмову працівника поліції їх встановлювати.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

За вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; за з вимогами пункту 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За порушення учасниками дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху, зокрема наведених вище, що спричинило пошкодження транспортних засобів, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

З показів ОСОБА_1 судом встановлено, що він перед перестроюванням у ліву смугу переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки транспортний засіб, що рухався у лівій смузі зупинився, надаючи можливість об`їхати перешкоду. Проте водій іншого автомобіля (згаданий вище ОСОБА_2 ) не врахував наявність у транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , причепу, внаслідок цього почав рух раніше, ніж ОСОБА_1 завершив перестроювання.

Перевірити покази ОСОБА_1 , зокрема, шляхом допиту в судовому засіданні іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди або ймовірного(их) свідка(ів) не вбачається можливим з наведених вище причин.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця цього ДТП від 13.08.2020 р., на якій місце зіткнення помічено безпосередньо на межі двох смуг руху, що, на думку суду, за обставин, викладених у протоколі, є сумнівним, оскільки, як зазначено в протоколі, перестроювання здійснював саме водій ОСОБА_1 , а інший водій рухався прямо, тож не зрозуміло, як інший транспортний засіб опинився частково на правій смузі.

Як вбачається з доданих до протоколу відеозаписів з камер працівників поліції, під час оформлення протоколу працівником поліції висловлено (можливо, як припущення) про недотримання бокового інтервалу обома водіями, що перевірити процесуальним шляхом також не вбачається можливим через наведені вище причини, пов`язані з невстановленням і неявкою інших учасників подій (потерпілий, свідки).

Письмові пояснення ОСОБА_2 , додані до протоколу, суд до уваги не бере, оскільки ця особа не допитувалася в судовому засіданні, її покази не перевірялися процесуальним шляхом, відтак ці письмові пояснення не є допустимим доказом у справі, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на викладене та відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що саме дії ОСОБА_1 , а не іншого учасника дорожньо-транспортної події перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із спричиненими наслідками, тому суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено його винуватість у вчиненні цього правопорушення.

Керуючись статтею 124 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП.

Копію цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 , прокурору та доДепартаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.