1Справа № 335/9103/20 3/335/2147/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №263270, 14.10.2020 року, о 18 годині 10 хвилин, у м. Запоріжжі, по пр. Соборному, 176, було зупинено транспортний засіб MERCEDES BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який виконував регулярні перевезення на маршруті № 89, та перевозив на 7 (сім) осіб більше, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, він як найманий працівник здійснював перевезення пасажирів за визначеним маршрутом руху, посадка пасажирів здійснювалася під його контролем виключно за кількістю місць для сидіння та за наявності у кожного пасажира вдягнутої захисної маски. Під час перевірки декілька пасажирів, готуючись до виходу на зупинці, пересувалися по салону автобусу, рухаючись до виходу на зупинці, і цей момент було розцінено як перевезення пасажирів з перевищенням встановленої кількості. Наполягав тому, що адміністративний матеріал не містить доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав письмову заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено загальної кількості пасажирів, які перебували у салоні автобусу під час встановлення обставин правопорушення, та не надано достатніх доказів того, що їх кількість перевищувала кількість місць для сидіння, відповідно до технічної характеристики транспортного засобу.

Крім того, адміністративний матеріал не містить даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже, за наявними матеріалами не можливо встановити факту перевищення кількості пасажирів автобусу, відповідно до кількості місць для сидіння.

З наданих суду матеріалів не вбачається, що працівниками поліції під час встановлення обставин правопорушення, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, були залучені свідки, відомостей про яких не містить і сам протокол, що суперечить положенню ст. 256 КУпАП. Також адміністративний матеріал не містить письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а та не вбачається, що останньому було надано можливість пояснити обставини, викладені у протоколі.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КК України, до протоколу додано рапорт поліцейського 2-го взводу 1-ї роти 3-го батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Руденко Є. та DVD-R диск.

З оглянутого відеоматеріалу, який додано до протоколу, судом не встановлено даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Матеріал не відображує обставин встановлення кількості пасажирів у автобусі, не вбачається, ким саме перераховувалися пасажири та яким чином.

Враховуючи, що долучений до матеріалів справи відеофайл не містить даних, які б відображували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на переконання суду, такий доказ є сумнівним та не підтверджує наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали, долучені до адміністративного протоколу, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що надані суду матеріали не підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 44-3, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Калюжна