Номер провадження: 33/813/1280/20
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/14102/20

Номер провадження: 33/813/1280/20

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Бикової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі - 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 420 гривень 40 копійок в дохід держави.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 26 липня 2020 року о 01 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Одесі по пр-ту Гагаріна, 12, керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КНП «ООМЦНЗ» ООР №000848 від 29.07.2020 року, чим порушив п.2.9 ПДР України, тобто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №262839 від 06.08.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що після проведення медичного огляду йому не було видано ніяких документів, висновку про проходження цієї процедури, а як вбачається з матеріалів справи висновок складено 26.07.2020 року, а дата заповнення є 29.07.2020 року. Також дата складання протоколу зазначена 06.08.2020 року о 10 год. 20 хв., хоча в цей час він перебував у іншому місці та зупинка його офіцерами поліції в цей день не поводилась, а в протоколі йде мова про обставини, які були 26.07.2020 року. Крім того, зазначає, що на копії протоколу, який йому було видано підпису він не ставив, а при ознайомленні зі справою був дуже здивований, що на оригінали протоколу стоїть його підпис. Також вказує на те, що в матеріалах справи відсутній запис з нагрудних відеокамер.

Посилаючись на такі доводи ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262839 від 06 серпня 2020 року (а. с. 2); висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР від 29 липня 2020 року №000848 складеному о 02 год 40 хв. 26 липня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 3).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони не спростовують досліджені вище докази, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння так і за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до приписів п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом перебуваючи під впливом наркотичних речовин.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Апеляційний суд критично відноситься до висновків (результатів) лабораторного дослідження № 839 (а. с. 29), оскільки вказаний висновки складено за результатами взяття біоматеріалу ОСОБА_1 05.10.2020 року, між тим вищенаведене адміністративне правопорушення мало місце 26.07.2020 року.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. п. 1-7 розділу 2 Інструкції, п. п. 3-4 Порядку огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

За пунктом 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Відповідно до норм ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення містить і згадана вище Інструкція.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не мають наслідком задоволення апеляційної скарги, оскільки факт відсутності в матеріалах справи направлення на проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не спростовує вищевказані встановлені судами першої та апеляційної інстанцій докази щодо керування останнім транспортним засобом перебуваючи під впливом наркотичних речовин.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким надано оцінку судами першої та апеляційної інстанцій, а тому не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Виходячи з вищевказаного, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін