Справа № 444/2088/20
Провадження № 3/444/1130/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката-захисника Золочівського В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Сокальським РВ ГУ МВС України у Львівській області,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 11.08.2020 року о 19 год. 00 хв. в м. Жовква, по вул. Б.Хмельницького, 111А, Жовківського району Львівської області, керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення кольору обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, та суду пояснив, що викладені обставини події, яка мала місце 11.08.2020 року, в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. Ствердив, що свій автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 він надав в користування ОСОБА_2 , так як він мав справи в м. Жовква. Також зазначив, що на даний час він проживає за місцем своєї реєстрації, а саме в АДРЕСА_1 , а адреса місця проживання, яка зазначена в протоколі - АДРЕСА_2 є адресою проживання його бабці. Письмові заперечення надані суду від 26.10.2020 року підтримав. Додатково повідомив, що посвідчення водія він отримував (арк.спр.23).

Адвокат - захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що представниками поліції, згідно з описом, подано до суду наступні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №027758 від 11.08.2020 року, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . В поданому протоколі зокрема міститься посилання на відеозапис на окремому носію, який в матеріалах справи про адмінправопорушення відсутній. Заперечує факт про те, що 11.08.2020 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тим паче перебував в нетверезому стані, а також заперечує факт того, що до нього працівниками поліції вчинялися будь-які дії щодо оформлення адмінправопорушення за ст.130 КУпАП. Зазначає, що відеозапис, про який зазначено в протоколі, як доказ, до матеріалів справи не додано. В той же час, не зазначено причини відсутності відеофіксації, хоча вона в даному випадку є необхідною відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції. Відсутність в матеріалах справи носія відеозапису при фіксуванні адміністративного правопорушення, виключає можливість дійти висновку про належне оформлення зазначеного адміністративного матеріалу відповідно до Закону, та про наявність події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, захисник також просив суд врахувати при винесенні постанови висновки, які викладені у постановах Верховного Суду у справах №560/751/17 від 27.06.2019 року, №161/5372/17, №357/10134/17 та у справі №712/7385/17 від 13.03.2019 року.

З урахуванням наведеного, захисник просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутність самого факту події, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував і докази про таке відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката - захисника Золочівського В.П., свідків, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи вирішено здійснити допит свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , яких просив допитати в якості свідків ОСОБА_1 - особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він з ОСОБА_1 добре знайомі. Ствердив, що 11.08.2020 року він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їздили по своїх справах до м. Жовква транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN CADDY". Транспортний засіб взяв ОСОБА_8 у ОСОБА_1 . Водія ОСОБА_8 він добре не знає, ім`я його ніби " ОСОБА_10 ", кличуть " ОСОБА_11 ". Їздили з обіду до вечора, ввечері даний транспортний засіб повернули ОСОБА_1 . Пам`ятає, що їх в м. Жовква зупиняли працівники поліції ніби за порушення правил дорожнього руху, а саме обгін, ОСОБА_8 показав їм документи, проте працівники поліції ніяких протоколів не складали, та їх відпустили. Свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він не бачив.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він з ОСОБА_1 добре знайомий, вони є друзями пару років, живуть разом з ОСОБА_1 по сусідству в с. Боянець Жовківського району Львівської області, також зазначив, що на даний час ОСОБА_1 проживає в с. Боянець Жовківського району Львівської області. Ствердив, що 11.08.2020 року він був до обіду вдома, разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прізвища яких він не знає їздили по своїх справах до м. Жовква транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN CADDY" . Транспортний засіб взяв ОСОБА_12 у ОСОБА_1 так як вони друзі. ОСОБА_12 був за кремом. Пам`ятає, що їх в м. Жовква зупиняли працівники поліції ніби за порушення правил дорожнього руху, а саме обгін, ОСОБА_12 сперечався з працівниками поліції, показав їм документи, проте працівники поліції ніяких протоколів не складали, та їх відпустили. Свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він не бачив і не знає про таких свідків.

Окрім того, на адресу суду 30.10.2020 року (арк.спр.39) надійшли письмові пояснення від свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що йому відомо, що судом розглядається справа відносно ОСОБА_14 за ч. 1 ст.130 КУпАП, по якій його викликають для допиту в якості свідка, у зв`язку з тим, що він зайнятий на роботі надає суду письмові пояснення. Повідомив, що він керуючи автомобілем ОСОБА_14 не пам`ятає якого числа і точно в якій годині його зупинили працівники поліції, яким він пред`явив посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль. Повідомив, що із ним в даному автомобілі знаходилось дві особи, яких він не знає. ОСОБА_14 в автомобілі не було. Після того як працівники поліції перевірили документи не складали ніяких протоколів, відпустили його і він поїхав. Додатково зазначив, що працівників поліції було двоє.

Крім того, в судове засідання для допиту викликались працівники поліції: начальник СРПП №1 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області капрал поліції ОСОБА_15 , поліцейський СРПП №1 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_16 .

Так, допитаний в судовому засіданні від 06.11.2020 року в якості свідка, начальник СРПП №1 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області капрал поліції ОСОБА_15 повідомив, що 11.08.2020 року він був на чергуванні та в м. Жовква по вул. Б.Хмельницького їх патруль зупинив за порушення ПДР, а саме - перетин суцільної лінії, автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» під керуванням водія ОСОБА_17 . Коли підійшли до авто та з`ясовували особу з посвідчення водія, встановили явні ознаки алкогольного сп`яніння у водія, зокрема було чути запах алкоголю з порожнини рота, забарвлення обличчя, почервоніння очей, було запропоновано останньому продути «Драгер», або проїхати в медичний заклад для проходження експертизи. Проте, водій відмовився в присутності двох понятих. Чи були ще якісь особи в авто не пам`ятає, так як подія була давно. Ствердив суду, що це був ОСОБА_17 . В подальшому був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох понятих чоловічої статі. Стверджує, що дані дії вчинялися двома працівниками поліції чоловічої статі. Пояснив, що постанова за перетинання суцільної лінії була складена працівником поліції, докази про складання постанови за порушення зараз він немає біля себе, однак така була направлена ОСОБА_17 . Постанова складалася на місці. Зазначив, що зі сторони водія ОСОБА_17 була відмова від підписання протоколу.

Поліцейський СРПП №1 Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Ковальовський Володимир Васильович в судове засідання для допиту не прибув.

В письмових запереченнях (арк. спр. 27-28) ОСОБА_1 просив допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Судом для допиту в якості свідків викликались зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які в судові засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Неможливість допиту судом даних свідків обумовлена об`єктивними причинами - у судове засідання свідки не з`явилися.

Також на запит суду від 15.09.2020 року вих.№19000, було надано відповідь Жовківським відділенням поліції Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, про те що порушення ПДР гр. ОСОБА_1 , яке він здійснив 11.08.2020 року, фіксувалося працівниками поліції на нагрудну камеру, однак із технічних причин відео не було збережено. Відеореєстратора на цей час у службовій машині не було. Будь-яких інших відеозаписів, на яких було б зафіксовано дане правопорушення, не має (арк.спр.13).

Із рапорту поліцейського СРПП №1 Жовківського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Ковальовського Володимира Васильовича від 20.09.2020 року встановлено, що під час патрулювання 11.08.2020 року приблизно о 19.00 год. за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підійшовши до вказаного автомобіля ним було включено нагрудну камеру та запропоновано гр. ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» чи проїхати в медичний заклад у встановленому законом порядку, так як водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення кольору обличчя, на що даний гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено адмінпротокол за ч.1 ст.130 КУпАП. При спробі перекинути відеозапис із нагрудної камери на окремий носій не представилось можливим із технічних причин (арк.спр.14).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечує вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина повністю доводиться зібраними доказами у справі та матеріалами справи.

Так, за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища та адреси свідків.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №027758 від 11.08.2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол складений у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та засвідчений їх особистими підписами та їх письмовими поясненнями, долученими до протоколу (арк.спр. 3, 4).

З пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , наданих ними 11.08.2020 року працівникам поліції капралу поліції ОСОБА_15 та старшому сержанту поліції Ковальовському В.В. встановлено, що вони були присутніми коли працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 продути алкотестер «Драгер» чи проїхати в медичний заклад на огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився (арк.спр. 3, 4).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів. Крім того, в протоколі містяться відомості щодо свідків, а також підписи як уповноваженої на те особи, так й особисті підписи свідків.

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказану норму, а також наявні ознаки можливого перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушена мова, різка зміна забарвлення кольору обличчя, є безумовною підставою для перевірки особи на стан сп`яніння.

Вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Враховуючи наведене вище, дії працівників поліції є правомірними та відповідають вимогам діючого законодавства.

Суд критично оцінює та не бере до уваги покази свідків, які викликались та допитувались за клопотанням особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , а саме покази свідків ОСОБА_6 (пояснив, що добре знайомий з ОСОБА_1 ), ОСОБА_7 (пояснив, що добре знайомий з ОСОБА_1 , дружить з ним пару років), та письмові пояснення свідка ОСОБА_18 від 30.10.2020 року (арк.спр.39) оскільки, такі є неточними, не послідовними, містять суперечності щодо події яка мала місце 11.08.2020 року, а тому суд розцінює надані ними свідчення як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ОСОБА_1 в письмових запереченнях посилається на те, що до матеріалів справи не додано відеозапис, хоча відеофіксація відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» в даному випадку є необхідною, та стверджує, що відсутність відеозапису виключає можливість висновку про наявність події адміністративного правопорушення.

Щодо зазначених доводів про відсутність відеозапису фіксації правопорушення, то слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» використовувати для забезпечення публічної безпеки і порядку на форменому одязі, службових транспортних засобах фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію з них, є правом поліції.

В запереченнях ОСОБА_1 посилається на висновки викладені у постанові Верховного Суду №560/751/17 від 27.06.2019 року згідно з якими показання свідків у справах порушення ПДР не є належними доказами у справі про адмінправопорушення, якщо вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Суд для допиту в якості свідків викликав зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак такі до суду не з`явились, сторона захисту не заперечувала на завершені розгляду справи без допиту таких свідків. Крім того, не проведення допиту таких свідків безпосередньо в судовому засіданні не спростовує тих обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.

Сторона захисту наполягає на закритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 в автомобілі не було, однак, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу.

Письмові показання свідків, які лише підтвердили факт відмови особи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується сукупністю інших доказів, у тому числі самим протоколом, рапортом працівника поліції, поясненнями допитаного як свідка поліцейського, а тому суд не має підстав вважати їх недостовірними.

Сторона захисту посилається також на постанову Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17, однак висловлені висновки в цій постанові стосуються інших обставин справи та інших правовідносин і не можуть бути застосовані судом до даних обставин справи.

Також сторона захисту посилається на постанову Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року № 357/10134/17, однак викладені в такій постанові висновки стосуються правовідносин, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, та не стосуються обставин даної справи.

Сторона захисту посилається на висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі №712/7385/17 про те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються. Однак, зазначений висновок стосується інших обставин справи та не спростовує висновок суду у даній справі про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним вини, а також те, що він машиною не керував в цей день, а керував його друг, його в машині не було, оскільки такі твердження ОСОБА_1 непідтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому такі доводи є надуманими та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №027758 від 11.08.2020 року містить анкетні дані особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , які відповідають дійсності та є достовірними.

Посилання ОСОБА_1 на неотримання постанови від працівників поліції за порушення ПДР у зв`язку з перетином суцільної лінії не спростовують належних та допустимість доказів у даній справі, не впливають на висновок суду і не звільняють водія від обов`язку, встановленого п. 2.5 ПДР, та від відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Саме такий протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським, в якому були зазначені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , вказані прізвища свідків і розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому кваліфікація дій ОСОБА_1 є правильною.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушення не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що він не працює, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Так, відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як встановлено із наданих суду матеріалів даної справи, зокрема з копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав таке посвідчення 03.04.2018 року, термін дії посвідчення водія до 03.04.2020 року (арк.спр.23).

А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" становить 2102, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. в дохід держави без позбавленням права керування транспортними засобами .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Сокальським РВ ГУ МВС України у Львівській області) 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.