Справа № 177/1442/20
Провадження № 3/177/655/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

офіційно не працевлаштована

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 010583, згідно якого ОСОБА_1 , 22.10.2020 о 13:50 год, в с. Марянівка Криворізького району Дніпропетровської області, «магазин «Жар-Птиця» та зупинка громадського транспорту» перебувала в громадському місці без засобів індивідуального захисту та документів, що посвідчують особу, чим порушила вимоги Постанови КМ України № 641 від 22.07.2020, адміністративна відповідальність за що передбачена ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та суду пояснила, що у вказаний день вийшла з дому в напрямку магазину «Жар-птиця», що знаходиться біля зупинки громадського транспорту. При цьому була зупинена працівниками поліції біля вказаного магазину, фактично на вулиці, про що ними зроблено фотознімок, який долучено до матеріалів справи. Вказувала, що до приміщення магазину не заходила та в ньому не перебувала. Що стосується відсутності у неї документів, які посвідчують її особу, то зазначене не відповідає дійсності, оскільки її особу було встановлено саме за допомогою паспорта, серія і номер якого зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим просить закрити провадження у справі за відсутності в її діях ознак адміністративного правопорушення.

Вислухавши поясненнями ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 22.10.2020 в с. Марянівка Криворізького району Дніпропетровської області вона, перебула у громадському місці - в магазині «Жар-Птиця» та на зупинці громадського транспорту без засобів індивідуального захисту та документів які посвідчують її особу.

Відповідно до п.п. 1,2 п. 10 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020, в редакції, яка діяла станом на 22.10.2020, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, а також перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

З огляду на зазначене будь-яких заборон про перебування на зупинці громадського транспорту, на вулиці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски вищезазначена Постанова КМУ №641 не містить. Факт перебування ОСОБА_1 саме в громадській будівлі, споруді, перед судом не доведено, а вказаний факт ОСОБА_1 заперечувався, при цьому до матеріалу додано фотознімок, що підтверджує факт перебування її саме на вулиці, а не в громадській будівлі чи споруді.

Що стосується перебування ОСОБА_1 на вулиці без документів, що посвідчують її особу, то зазначений факт спростовується як поясненнями самої ОСОБА_1 в суді так і протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 010583 в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, анкетні дані особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в тому числі із зазначенням її паспортних даних (паспорт серії НОМЕР_1 ) за допомогою яких її особу і було встановлено та копія якого додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-яких даних про затримання ОСОБА_1 з метою встановленні її особи, суду не надано.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом, поза розумним сумнівом, наявності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк