ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/12047/20

Пров. №3/766/6363/20

09 листопада 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

захисника: Кермач А.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В протоколі серії ДПР18 №469282 від 21.06.2020 року, складеному стосовно ОСОБА_1 зазначено, що 21.06.2020 року 08-00 год. в смт. Лазурне на автостанції, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Juke н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

В судовому засіданні захисник Кермач А.І. зазначив, що матеріали справи не підтверджують факт вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення, до протоколу не додано доказів на підтвердження того, що до особи було застосовано встановлений законом порядок, про який зазначено у протоколі. Фактично у протоколі викладено неконкретні відомості, які неможливо перевірити. Крім того, зазначив, що на відеозаписі зафіксовано в присутності свідків лише факт відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі. Просив провадження у справі закрити у зв`язку відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.06.2020 року, згідно яких вони були очевидцями того, як поліцейські пропонували громадянину ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`янінні з використанням приладу Драгер, на що він відмовився, або в найближчому медичному закладі, на що він також відмовився, після чого стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення;

- письмові поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.06.2020 року, згідно яких вони були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем Nissan Juke н.з. НОМЕР_1 ;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2020 року;

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Проте, матеріали справи не містять доказів на спростування позиції ОСОБА_1 , яку він висловлював ще на момент документування інкримінованих йому дій, що видно з відеозапису, про те, що до моменту його виявлення поліцейськими він не керував транспортним засобом, зокрема такі відомості відсутні на відеозаписі.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні зазначених вище свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи та смс-повідомлень), проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

З огляду на наведене, письмові пояснення цих свідків, відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, не підтверджені усними поясненнями свідків під час судового розгляду, не можуть бути визнані допустимими доказами.

При цьому, при оцінці зазначених письмових пояснень свідків, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд виходить також з того, що вони є ідентичними та шаблонними (виготовленими друкованим способом з заздалегідь викладеними обставинами справи, що на місці їх складання було неможливим), крім того, відеозапис свідчить про те, що в момент, коли поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, свідків не було, вони були запрошені пізніше, що додатково викликало необхідність перевірки пояснень свідків в судовому засіданні.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не було виконано вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 21.06.2020 року о 08-00 год. автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.