Справа № 211/6057/20
Провадження № 3/211/2801/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 жовтня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за частиною 3 статті 130, частиною 3 статті 126 КУпАП,

встановив

10 жовтня 2020 року об 11-07 годині в районі будинку № 81 по вул. Героїв АТО в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; дуже розширені зіниці, що не реагують на світло; неприродна блідість; порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинено особою, яка двічі протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності зав ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00202, відеореєстратор Хіаоmі.

При цьому водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно постанови державного виконавця від 29 травня 2018 року ВП № 51993626, виданої Довгинцівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00202, відеореєстратор Хіаоmі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить запис з нагрудного відеореєстратора.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

На підставі викладеного, суд вважає, що згідно положень статей 268, 277 КУпАП, суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Переглянувши відеозапис та дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( стаття 9 КУпАП).

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105157 від 10.10.2020, де зазначено, що ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності таких ознак;

-поясненнями свідків, які 10 жовтня 2020 року засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння;

-картками обліку адміністративного правопорушення щодо неодноразового притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП та накладення постановами судів адміністративного стягнення;

-даними відеозапису, з якого вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 стало положення статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII щодо порушення водієм ПДР. У водія виявлені ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, однак в присутності двох свідків, яким роз`яснені причини зупинки та ознаки сп`яніння водія, ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, однак даних щодо самостійного проходження такого огляду водієм ОСОБА_1 до суду не надано.

При цьому суд зазначає, що огляд водій повинен був пройти не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому водій мав реальну можливість надати відповідний висновок до суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З відеозапису фіксування факту адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, коли керував транспортним засобом та не заперечував проти того.

Крім того, частиною шостою розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи по суті було встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 3 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Крім того, частиною третьою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного частиною 3 статті 126 КУпАП суд перевіряє наявність відповідного тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, обізнаність правопорушника про наявність такого обмеження та свідоме порушення правопорушником встановленого щодо нього обмеження керування транспортними засобами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 105158 від 10.10..2020, копією постанови державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.05.2018 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Крім того, за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 неодноразово був зупинений працівниками поліції та щодо нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 126 КУпАП, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності відносно нього постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами.

Доказів на спростування зазначеного суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

З урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що відносно правопорушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, встановленого санкцією даної статті.

Згідно статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тому з врахуванням викладеного, суд вважає призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції частини 3 статті 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 420,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 27, 36, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня