ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7355/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 12.06.2020 року, о 02 год. 30 хв., рухаючись по вул. Харківське шосе, 121 у м. Києві, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz C 180», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, а також зіниці очей, які не реагують на світло, в порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 130 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

За таких обставин вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновкі.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та який містить всі необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, в якому свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями указаних свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було також зафіксовано за допомогою боді-камери АА 00768, запис з якої було долучено до матеріалів справи.

З даних відеозапису з боді - камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР - рух праворуч, поїхав ліворуч. В подальшому, у зв`язку із виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд в медичній установі, при цьому останній запропонував не турбувати понятих, на запитання інспектора поліції чи згоден ОСОБА_1 проїхати до медичної установи, спочатку відповів, що звісно ні, а потім звісно так, в подальшому все-таки відмовився. Разом з тим, такі дії оцінюються як ухилення від проходження відповідного огляду, з метою уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану зокрема, наркотичного сп`яніння.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Яготинського районного суду Київської області від 02.12.2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 28.05.2020 року, ОСОБА_1 також було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Разом з тим, згідно даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями даний адміністративний матеріал було розподілено на суддю Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. 01.07.2020 року. Постановою вказаного судді від 02.07.2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення було повернуто до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП для належного оформлення, і 29.09.2020 року згідно даних супровідного листа матеріал після доопрацювання повернуто за належністю.

При цьому, згідно даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи про адміністративне правопорушення було розподілено на суддю Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л. 02.10.2020 року, тобто поза межами трьохмісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 130, 247 п. 7, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя