Справа № 201/1260/20
Провадження № 3/201/864/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 січня 2020 року о 09 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , при виїзді на дорогу з місця стоянки на тротуарі в районі буд. № 40 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, не надав переваги у русі перед проїзною частиною, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по ній. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з`явився до суду та надав письмові пояснення, заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вважав, що в даній дорожньо-транспортній події до адміністративної відповідальності повинні притягуватись обидва водії-учасники. Зокрема водій ОСОБА_2 , на його думку, перевищив швидкість руху, що також призвело до наслідків, які настали. При цьому він перед виїздом на проїзну частину впевнився у відсутності перешкод для цього та вважав, що безпечно здійснює свій маневр, однак інший водій ОСОБА_2 не встиг загальмувати перед його автомобілем, а тому їх траєкторії руху перетнулись між собою. Крім того правопорушник просив суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який, на його думку, не надав йому переваги у русі, що призвело до наслідків, які настали.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 23 січня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями «Мітсубісі» та «Рено» відбулось в той час, коли водій ОСОБА_1 з місця стоянки на тротуарі виїжджав на проїзну частину, по якій вже рухався інший водій ОСОБА_2 , якому правопорушник не надав переваги у русі, що і стало причиною даного ДТП, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами фотофіксації з камери зовнішнього відео-спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода під час виїзду з прилеглої території на проїзну частину водія автомобіля «Мітсубісі», який не надав переваги у русі, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено», водій якого рухався вниз по дорозі, не змінюючи своєї траєкторії руху, а отже останній мав перевагу у русі по відношенню до попереднього водія; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому з цієї точки зору ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Крім того суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_1 став перетинати траєкторію руху попереднього водія, після чого між ними відбулось зіткнення.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Рено».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко