Справа № 522/946/20
Провадження № 3/522/811/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

07 квітня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2019 року до суду з Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносногромадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №406820 від 13.01.2020 року ОСОБА_1 13.01.2020 року о 19 годині 37 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вдарив свою мати ОСОБА_2 , ображав словами та вимагав, щоб батьки припинили пити, чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насилля та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що мати не бив, а був роздратований тим, що не міг потрапити до житла, протокол про адміністративне правопорушення є незаконний та складений на припущеннях співробітників сектору протидії насилля в сім`ї Управління превентивної діяльності Приморського ВП. Також надав суду письмові пояснення.

Крім того, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання для надання пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 406820 від 13.01.2020 року, рапорт Інспектора з превентивної діяльності СП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Тімінської Л.С. від 14.01.2020 року, заяву та пояснення ОСОБА_2 від 13.01.2020 року, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили суду, що дійсно 13.01.2020 року вони відмічали річницю смерті матері ОСОБА_2 , лягли рано спати та не відкрили двері ОСОБА_1 , що викликало його агресивну реакцію.

При цьому, свідок ОСОБА_4 на неодноразові виклики до суду не з`явилася, а також, в умовах карантину та пандемії, не надіслала на адресу суду письмові пояснення.

Враховуючи, що пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мають розбіжності, а також у зв`язку з неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_4 та ненаданням останньою суду, в умовах карантину та пандемії, своїх письмових пояснень, а також відсутністю медичних документів щодо зняття побоїв з ОСОБА_2 , суду не вдалося встановити чи дійсно ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вище викладених обставин, суддя приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 24, 33, 38, 173-2, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 07.04.2020 року.

Суддя Л. С. Єршова