П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., за участю представника Рівненської митниці Опанасика С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, Паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22.02.2011 року Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області, Паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого , за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :

23.08.2018р. громадянин України ОСОБА_1 через Волинськумитницю ДФС, ввіз на територію України товар, а саме: легковий автомобіль «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 . У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подано органам доходів і зборів України документи: інвойс (facturini) Nr.25/267 від 21.08.2018 року, виписаний компанією «Auto`s Gryspeerdt P.N.V.», документ прореєстраціюавтомобіля № НОМЕР_4 від 27.03.2013 року. Відповідно до вказаного рахунку вартість автомобіля становить 2250 євро.

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204010/2018/216943 від 21.08.2018 року.

28.08.2018 року декларантом ТОВ «Авто-Дім-Ю» ОСОБА_2 у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/217655 для проведення митного оформлення легкового автомобіля марки «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 . Митне оформлення транспортного засобу проведено Рівненською митницею ДФС за основним методом визначення митної вартості на рівні 84 341,14 грн (фактурна вартість 2250 Євро).

Листом Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України №21436/7/99-99-19-06-02-17 від 08.07.2019 року в Рівненську митницю ДФС надіслано відповідь митних органів Королівства Бельгія стосовно експорту з цієї країни автомобіля марки «Chevrolet Aveo».

У результаті опрацювання даного листа, встановлено, що митними органами Королівства Бельгія повідомлено, що рахунок-фактура №25/63 від 04.04.2018 року не виставлявся компанією «Auto'sGryspeerdt». Вказана компанія припинила свою діяльність за адресою в Gitsз 2012 року. Номер платника ПДВ не відповідає новому номеру платника ПДВ компанії. На думку слідчої групи, рахунок-фактура є фальшивим і компанія «Autos Gryspeerdt» не несе за нього відповідальності.

У той же час, за результатом аналізу інформації. наявної в АСМО «Інспектор», встановлено факти оформлення у зоні діяльності Рівненської митниці ДФС упродовж 2018 року 7-ми митних декларацій на транспортні засоби, де продавцем/експортером являлась бельгійська компанія «Auto'sGryspeerdt», в тому числі і стосовно автомобіля марки «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 , що надійшов на адресу громадянина ОСОБА_3 .

Отже, транспортний засіб марки «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 не міг бути реалізований компанією «AutosGryspeerdt»,

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Підпунктом г, п.1, ч.1. ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова №W0L0AHM75D2032099», вартістю 84 341,14 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документа: рахунку (facturini) Nr.25/267 від 21.08.2018 року, який в дійсності компанією «Autos Gryspeerdt» не видавався.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цуняка В.Й,, представника Рівненської митниці, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, прийшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 483 МК України передбачає настання адміністративної відповідальності внаслідок переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією розуміється активна поведінка (вчинок) особи, в якій виражена зовні її воля і яка спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу обставин, які мали місце 23.08.2018 року пояснив, що він на виконання довіреності ОСОБА_3 (а.с. 39) перемістив даний автомобіль через митний кордон України на своєму автомобілі, тобто був лише перевізником. Всі митні документи заповнив на підставі наявних документів, наданих ОСОБА_3 . Договору купівлі-продажу самостійно не укладав. Всі подальші документи, пов`язані з реєстрацією транспортного засобу оформляв ОСОБА_4 ..Вказав, що будь-яких умисних протиправних дій ним вчинено не було.

В його присутності вказаний протокол не складався, відповідно він і не відмовлявся від підписання такого.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Цуняк В.Й. в судовому засіданні наголосив, що як вбачається з долученої ним копії постанови про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2019 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005825 від 24.09.2019 стосовно ОСОБА_1 та інших, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як слідує із вищенаведеної постанови: «дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши склад даного кримінального правопорушення, можна зробити висновок про те, що відсутня суб`єктивна сторона, що є обов`язковим елементом для складу злочинів передбаченого ч.4 ст. 258 КК України, оскільки, громадяни: …, ОСОБА_1 , …, використали документ який належить іншій особі, в даному випадку компанії «Autos Gryspperdt». Просив провадження по даній справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Як слідує з наданої Довіреності від 20 серпня 2018 р., ОСОБА_1 був уповноважений ОСОБА_3 привезти із-за кордону на його ім`я вищезазначений автомобіль, таким чином ОСОБА_1 є лише перевізником, який не несе відповідальності за ч.1 ст.460 МК України.

Крім того, суд вважає, що протокол №0479/20400/19 не відповідає вимогам ст.ст.494, 504 та 505 МК України, оскільки в такому зазначені в якості свідків особи, які повинні були залучені в якості понятих, та засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від підписання та отримання протоколу.

Дані про те, що вказаним особам відомо будь-які обставин, що підлягають встановленню у справі про порушення митних правил відсутні, а тому вказані особи повинні були бути залучені в якості понятих.

Суд неодноразово за клопотанням захисника викликав вказаних свідків. Разом з тим, останні в судове засідання не з`явились. У зв`язку з чим, суд надає оцінку правового статусу вказаних осіб на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд також критично ставиться до доводів представника митниці щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, який покликається на диспозицію ч.1 ст. 483 МК України та вказує, що дії, спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «Opel Zafira», вартістю 54341,14 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контрою, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документа: рахунку (facturini) Nr.25/267 від 21.08.2018 року, який в дійсності компанією «Auto`s Gryspeerdt» не видавався.

Аналізуючи надані сторонами даного провадження доказів, суд прийшов до висновку, що належних, допустимих та достатніх доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок, про наявність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, митними органами не надано а судом не здобуто.

Судприймає доводи захисту щодо того, що ОСОБА_1 діяв за дорученням ОСОБА_3 , який є на сьогоднішній день власником вказаного автомобіля, який по справі не залучався у зв`язку чим, ОСОБА_1 не несе відповідальності за ч.1 ст.460 МК України.

Відповідальність перевізника передбачена ч.2 ст. 460 МК України, а саме перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З огляду на вказане, оскільки норма ч.1 ст. 460 МК України не передбачає відповідальність саме перевізника, а ОСОБА_5 нести відповідальність за інкриміноване йому правопорушення н е може.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону у статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» - суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Згідно п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст. 6 Основного Закону України).

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку. Встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст. 7); завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права ? однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Автрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року)

За наведеного, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

На підставі ч. 1 ст. 483, п.3 ч.1 ст.527 Митного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Протягом десяти днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва