Єд. унік. № 243/2997/20
Провадження № 3/243/1463/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від командира батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Курської області, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ КАР Інвест, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в Донецькій області надійшов адміністративний протокол серія ГП № 118341 відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, відповідно до якого 19 березня 2020 року о 18-30 год. у Слов`янському районі с.Долина, км 651, ОСОБА_1 здійснював нерегулярне перевезення пасажирів міжобласним сполученням Харків - Рубіжне (Луганська область) т/з Ford Transit Trewd, державний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги абзацу 2 підпункту 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду клопотання з проханням передати матеріали цієї справи на розгляд до Московського районного суду м.Харкова, за місцем його проживання, у зв`язку з карантином та поширенням епідемії коронавірусу. Додатково особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не є суб`єктом зазначеного правопорушення, адже працює водієм в ТОВ КАР Інвест, тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про передання матеріалів справи на розгляд до іншого суду не підлягає задоволенню, оскільки положенням ч.1 ст.276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Положеннями ч.2 та ч.3 цієї статті визначено, що справи про певні адміністративні правопорушення можуть розглядатися також за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак у зазначеному переліку відсутнє правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. Отже, зазначена справа має бути розглянута Слов`янським міськрайонним судом за територіальною юрисдикцією.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Зазначена норма є бланкетною.

Абзацом 2 підпункту 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. визначено заборону до 24 квітня 2020 р. регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення: службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Положенням ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З фотографій, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що в салоні автомобіля з логотипом Посад, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають пасажири (в кадрі зафіксовано 10 осіб, які перебувають на місцях для сидіння), на обличчях яких знаходяться медичні маски.

З доданих до протоколу пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він є водієм фірми Посад, здійснює нерегулярні перевезення працівників фірми Посад, 19.03.2020 р. о 16-00 год. виїхав з Харкова з 14 співробітниками фірми до вказівкою фірми Посад, оскільки зазначені співробітники мали здійснити інвентаризацію супермаркету Посад в м.Рубіжне. О 18-30 год. його зупинили на блок-посту в районі с.Долина для з`ясування кількості пасажирів.

Згідно рапорту ст.інспектора роти № 3 ППСПОП Київ ГУНП у м.Києві ОСОБА_2 19.03.2020 р. приблизно о 19-00 год. було зупинено автомобіль Форд, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перевозив 14 пасажирів.

Отже, ОСОБА_1 не заперечується, що він, виконуючи свої службові обов`язки водія автотранспортних засобів ТОВ КАР Інвест, 19.03.2020 о 18-30 год. здійснив перевезення 14 пасажирів з м.Харків до м.Рубіжне.

За змістом диспозиції ст.44-3 КУпАП у сукупності з абзацом 2 підпункту 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р., адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжобласному сполученні службовими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ до 24.04.2020 за умови недотримання вимог щодо: 1) забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту; 2) в межах кількості місць для сидіння; 3) виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції; 4) дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Згідно фабули з адміністративного протоколу ОСОБА_1 здійснив нерегулярне перевезення пасажирів міжобласним сполученням Харків - Рубіжне. В чому саме полягало недотримання ним, як особою, що притягається до адміністративної відповідальності, вищевказаних вимог в протоколі не зазначено, в той час як нерегулярне перевезення пасажирів міжобласним сполученням службовими автомобільними транспортними засобами підприємств згідно абзацу 2 підпункту 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. дозволяється, з урахуванням дотримання вищевказаних вимог.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що пасажири забезпечені засобами індивідуального захисту (медичними масками), кількість пасажирів становить 14 осіб. Тобто, вимоги щодо забезпечення пасажирів під час перевезення засобами індивідуального захисту; щодо кількості пасажирів в межах кількості місць для сидіння та дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів дотримано.

Жодних відомостей про відсутність погодження зазначеного маршруту руху з органами Національної поліції ані протокол про адміністративне правопорушення, ані додані до нього документи не містять.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення (проведення несанкціонованого пікету), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі Карелін проти Росії набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, з наданих суду доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, чи був погоджений маршрут руху ОСОБА_1 . (Харків - Рубіжне) з органами Національної поліції. За наведених обставин суд з наданих документів не вбачає доказів діяння, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя

Слов`янськогоміськрайонного суду І.М. Мінаєв