Справа № 592/4559/20
Провадження № 3/592/843/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калюжні Лебединського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26.02.2008 Лебединським ВМ УМВС України в Сумській області,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 444430 від 05.02.2020 ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 27.01.2020 о 03 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 вчинив сімейне насильство, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим саме вчинив психологічне насильство над ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він живе у кімнаті АДРЕСА_4 . Близько десяти місяців він проживав у своєї подруги ОСОБА_2 , яка мешкає на дев`ятому поверсі у кімнаті № 948. 27.01.2020 у них з дівчиною відбулася сварка під час якої вони кричали один на одного. Сварка почалась через ревнощі. Дівчина сказала йому щоб він пішов, і він пішов до свого товариша, який працює на СТО, щоб йому допомагати. А вранці, коли він повертався додому вахтер сказала, що приїжджала поліція. Вказував, що згодом після сварки вони з ОСОБА_2 дві неділі проживали у нього, бо на дев`ятому поверсі проводився ремонт, а на даний момент вони спілкуються, але не зустрічаються.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

У розумінні статей 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Частина 1 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Судом встановлено наступні обставини.

27.01.2020 год. ДОП Сумського ВП ст. лейтенант поліції Супрун Р.Д. за зверненням ОСОБА_2 склала Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у якому відображено, що 27.01.2020 за місцем мешкання виникла сварка з співмешканцем, під час якої останній вчиняв психологічне насильство та погрожував фізичною розправою.

У письмових поясненнях від 28.01.2020 ОСОБА_2 зазначила, що за адресою: АДРЕСА_5 мешкає з ОСОБА_1 , котрий перебуваючи за місцем мешкання вчинив сімейну сварку, а саме виражався нецензурною лайкою в її бік та принижував її, тим самим вчинив психологічне насильство.

В письмових поясненнях від 05.02.2020 ОСОБА_1 зазначив, що за адресою: АДРЕСА_5 мешкає з співмешканкою. 27.01.2020 у нього виникла сварка з ОСОБА_3 на побутовому грунті. В подальшому конфлікт був вичерпаний. Під час сварки фізичної сили не застосовував.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність адміністративного правопорушення та винність особи в його вчиненні, зокрема матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 27.01.2020 умисних дій психологічного характеру, щодо ОСОБА_2 , а вказує на обопільну сварку.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно частини 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення зазначених норм закону протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 05.02.2020, в той час як ОСОБА_2 звернулась з заявою до Сумського відділу поліції 27.01.2020, а події, які стали підставами для складання протоколу мали місце 27.01.2020.

Доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення матеріали справи не містять.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 444430 від 05.02.2020 не може бути допустимим доказом у справі та не може бути прийнятий судом.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру щодо ОСОБА_2 за обставин викладених у протоколі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять, то вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити відносно нього провадження в справі.

Керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап