Справа № 199/2355/20
ПОСТАНОВА

іменем України

14 квітня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

-за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії 281848 від 02.04.2020 року, 02.04.2020 року близько о 10.00 год., громадянин ОСОБА_1 знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , висловлювався нецензурною лайкою на громадянку ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративну відповідальність, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, вину у скоєному не визнав, та пояснив, що під час описаних подій перебував у під`їзді свого багатоповерхового будинку, та у цей час невідомі йому особи проводили дезінфекцію поверхів та під`їзду, в цей момент він зробив їм зауваження з приводу їхньої роботи на що останні особи відреагували агресивно, внаслідок такого розвитку подій відбувся словесний конфлікт. При цьому, ОСОБА_1 зауважив що поводив себе чемно, нецензурною лайкою нікого не ображав. А лише попрохав осіб, що начебто проводили дезінфекцію представитися та надати план їхньої роботи, оскільки насправді жодних дій з дезінфекції їхнього під`їзду ніхто не робив, а лише зробивши «селфі» невідомі йому особи взагалі залишили під`їзд.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , підтримала покази ОСОБА_1 та зазначила, що наведені обставини у протоколі не відповідають фактичному розвитку подій, які мали місце 02.04.2020 року о 10:00, жодних протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Так, статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 281848 від 02.04.2020 року, звинувачення ОСОБА_1 , який на думку уповноваженої особи вчинив дрібне хуліганство ґрунтуються на однобічності, оскільки даний протокол було складено опираючись на звинувачення з боку гр. ОСОБА_6 , при цьому не враховано пояснення надані самим ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про відсутність об`єктивного підходу працівника поліції до встановлення обставин події.

Крім того слід зазначити, що викладені у протоколі звинувачення не можливо узгодити та упевнитися в їх дійсності іншими матеріалами провадження, оскільки викликана у судове засідання ОСОБА_6 , пояснення якої сприяли б встановленню об`єктивної істини по справі, - до суду не з`явилася, виразити своє відношення до обставин тогодення не побажала, а тому твердження поліцейського стосовно вчинення дрібного хуліганства з боку ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях.

Тобто, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

14.04.2020