Справа № 618/1074/20
Провадження № 3/618/249/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року суддя Дворічанського районного суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши в залі суду в смт Дворічна справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПС «Тополі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіки Вірменія, громадянина Вірменії, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

04 листопада 2020 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111907, згідно з яким громадянин Вірменії ОСОБА_2 03 листопада 2020 року приблизно о 02 год 00 хв на напрямку н.п. Двулучне (РФ) н. п. Пісщанка (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 42-43 перетнув державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку з території РФ на територію України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 03 листопада 2020 року приблизно о 02 год 00 хв на напрямку н.п. Двулучне (РФ) н. п. Пісщанка (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 42-43 перетнув державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку з території РФ на територію України. В скоєному щиро розкаявся.

Допитавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Суд зауважує, що, виходячи з принципів непорушності державних кордонів, які є відображенням територіальної цілісності, політичної та економічної незалежності, суверенітету та єдності України, будь-які дії стосовно порушення встановленого порядку перетинання державного кордону України є неприпустимими та повинні рішуче припинятися особами, на яких покладено обов`язки щодо забезпечення недоторканності державного кордону України, а осіб, винних в таких порушеннях, притягати до відповідальності.

За ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Крім пояснень ОСОБА_1 , факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111907 від 04 листопада 2020 року;

-письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

При накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставиною, що пом`якшує його відповідальність, є щире розкаяння. Обставин, що обтяжують його відповідальність, суддею не встановлено.

За таких обставин суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті КУпАП.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, з особи на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33-35,283,284,326 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі не сплати ОСОБА_3 штрафу протягом п`ятнадцяти днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Дворічанський районний суд Харківської області.

Суддя Ю. М. Гніздилов