Справа № 948/114/20
Номер провадження 3/948/63/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., за участю секретаря: Порохні І.І., захисника Левошко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Машівського ВП Карлівського ВП ГУ НП у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в УГВ «Сервіс» с. Селещина,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в судовому засіданні 13 квітня 2020 року проголошену вступну та резолютивну частину Постанови

в с т а н о в и л а :

11.02.2020 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда 626» днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Від надання пояснень у протоколі ОСОБА_1 відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив заяви про розгляд справи без його участі, заперечував факт керування автомобілем, просить провадження у справі закрити (а.с. 52, 66).

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні даного правопорушення його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення;

-рапортом помічника чергового Машівського ВП Кабака Р.А., що 11.02.2020 р. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 11.02.2020 р. о 12 год. 12 хв. в с. Селещина водій автомобіля Мазда перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-рапортом поліцейського СРПП №2 Машівського ВП Костюченка С. від 11.02.2020 р., що ним спільно з начальником СРПП Замулою О.С. в ході реагування на анонімне повідомлення щодо керування автомобілем в с. Селещина особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння було виявлено та зупинено автомобіль марки Мазда 626 днз НОМЕР_1 червоного кольору, яким керував гр. ОСОБА_1 , під час бесіди було з`ясовано, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, в подальшому ОСОБА_1 в присутності свідків було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, у відповідь на що останній відмовився та повідомив, що він дійсно вживав алкогольні напої, а саме горілку, після чого керував автомобілем;

-відеозаписом, з якого вбачається, що 11.02.2020 р. о 12 год. 29 хв. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб вишневого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Було встановлено особу, яким виявився ОСОБА_1 , але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 поліцейський СРПП №2 Машівського ВП пояснив, що 11.02.2020 р. він перебував на службі разом з начальником СРПП Замулою. В цей день на службовий планшет надійшло анонімне повідомлення про те, що невідома особа на автомобілі Мазда червоного кольору в с. Селещина можливо перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так як порушує правила дорожнього руху. Відреагувавши на вказане повідомлення у с. Селещина було виявлено вказаний автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_3 та під час зупинки транспортного засобу було з`ясовано, що його водій мав запах алкоголю з ротової порожнини, нестійку ходу, почервоніле обличчя та нерозбірну мову. Також зазначив, що в присутності двох свідків ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці і в Машівській ЦРЛ після чого на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Зотова О.О. зазначила, що останній автомобілем не керував, протокол складено не належним чином, а відеофіксація проведена з порушенням.

Даючи оцінку доводам захисту, суд зазначає таке.

Так, при перегляді відеозапису (файл № 3) 12.44.59 год. ОСОБА_1 вказав, що їхав на автомобілі, при цьому протягом усього часу спілкування з поліцейськими пропонував якимось чином залагодити вказане питання, що вказує на те, що він ще на стадії складення протоколу намагався уникнути установленої законом відповідальності. Крім цього, на відео видно, що ОСОБА_1 має не чітку мову та нестійку ходу і підтверджував факт вживання алкоголю. О 12.32.44 відмовився від проходження освідування.

Факт керування ним автомобілем підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_2 , які викладені вище.

Отже доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння спростовані вказаними доказами.

Крім цього, суд не погоджується з доводами захисту про те, що протокол складено з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, оскільки свідки нібито підписали чистий бланк протоколу, що свідчить і відеофіксація о 12.35.40 год.

Так, за клопотанням захисту в судове засідання для з`ясування вказаних питань викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , натомість в судове засідання вони не з`явилися.

Водночас, свідок ОСОБА_4 у своїй заяві від 25.03.2020р. про неможливість участі у справі вказав, що дійсно в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування (а.с. 55).

Посилання ж захисту на те, що свідки підписали чистий бланк протоколу не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, з наданого суду відео видно, що свідки о 12.35 год. підписували якийсь документ.

Водночас, допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_2 заперечив факт підпису свідками чистого бланку протоколу та вказав, що свідки підписали належним чином оформлений протокол.

На спростування цих доводів захисник звертала увагу суду, що сам протокол складено о 12.45 год., тобто після того як свідки о 12.35 год. поїхали, що підтверджено засобом відеофіксації.

Але як видно з відео, інспектор в цей час взяв бланк не протоколу, а постанови про адміністративне правопорушення, копія якої долучена до справи (а.с. 5) і з якої видно, що ОСОБА_1 також притягнуто до відповідальності за ст. ст. 126 ч.1 та 122 ч.1 КУпАП.

Матеріали відеозапису не містять даних про складення протоколу, який є предметом даного розгляду, а оскільки останній містить всі необхідні реквізити, суд визнає його належним доказом у справі.

Також суд визнає неспроможними доводи захисту про порушення порядку проведення відео зйомки з боді камери з огляду на таке.

Так, у своїх запереченнях захисник вказує, що порядок зйомки визначено частиною 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018р. № 1026, згідно якої включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Водночас, суду як доказ надано запис не з відеореєстратора, посилання на яке мається у вищевказаній Інструкції, а запис з боді камери. Ці відомості підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який вказав, що запис реєстратора не зберігся.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Щодо доводів про те, що ОСОБА_1 не підписував протокол, то ці відомості не знайшли свого підтвердження, оскільки у відповідних графах протоколу його підпис наявний.

Отже, попри невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та заперечень захисту, суд дійшов висновку, що діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Отже інші доводи захисту, такі як не зазначення інспектором напроти підпису у протоколі прізвища та ініціалів, не безперервності відео, встановлення дати та часу на боді камері, не блокування коліс автомобіля ОСОБА_1 та інше є формальними, не впливають на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення та не дають суду розумних підстав для сумніву, що вказане правопорушення вчинене не було.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання суд не вбачає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини та характер вчинення адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин і доходить висновку, що йому слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець