П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" квітня 2020 р. Справа № 596/471/20

Провадження № 3/596/216/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

за участю: прокурора Миколаїва І.В.

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме 03.07.2017 року будучи звільненим з посади провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , державний службовець категорії «В» посад державної служби) та згідно п.п. в» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 23.06.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація), яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні 31.03.2020 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав та пояснював, що він не міг

подати декларацію вчасно з поважних причин, оскільки з січня 2018 року виїхав на роботу в Польщу, де офіційно працює та можливості подати її за межами України не мав. Після повернення в Україну в червні 2018 року відразу подав декларацію. Про те, що після звільнення він повинен її подати, йому було відомо.

В судовому засіданні 03.04.2020 року ОСОБА_1 пояснив, що оскільки не має підтвердження про причини неподання ним декларації за період часу перебування на території України до 15.02.2018 року, оскільки залишив Україну 15.02.2018 року і повернувся 16.05.2018 року, то винним себе визнає. Просить врахувати норми ч.3 ст. 38 КУпАП про закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що вважає, що вина ОСОБА_1 доведена у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП з підстав вказаних у протоколі і просить визнати його винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, наклавши на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно протоколу про вчинення корупційного адміністративного правопорушення №51 від 06.03.2020 року ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме 03.07.2017 року будучи звільненим з посади провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , державний службовець категорії «В» посад державної служби) та згідно п.п. в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 23.06.2018 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація), яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2017 року № 13, ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.07.2017 року № 49, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста командування Гусятинського РВК Тернопільської області.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_1 , працюючи на посаді провідного спеціаліста командування Гусятинського РВК Тернопільської області був попереджений про встановленні Законами України «Про запобігання корупції» обмеження, що підтверджується його особистим підписом у відповідному попередженні та про обізнаність щодо необхідності подання декларації після звільнення не заперечується ним в судовому засіданні.

Таким чином ОСОБА_1 усвідомлював відповідальність та протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

Згідно із абз. 2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сакті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік (після звільнення) до 01.04.2018 року.
Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням і функцій держави або місцевого самоврядування на наступний рік після припинення такої діяльності (звільнення) подав з порушенням встановлених строків, а саме 23.06.2018 року.

Відповідно до інформації НАЗК про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру, декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 02.04.2019 року, 14.06.2018 року о 16:12:30 год. останній перший раз зайшов у реєстр (свій персональний кабінет) на сайті НАЗК, де вчиняв певні дії і заповняв/переглядав необхідні розділи декларації) в подальшому 23.06.2018 року о 09:14:38 ОСОБА_1 знову зайшов у реєстр (свій персональний кабінет) на сайті НАЗК, де вчиняв певні дії (заповняв/переглядав необхідні розділи декларації) та о 09:24:22 год. натиснув кнопку «Подати документ» та о 09:24:32 год. декларацію успішно подано.

В період з 01.01.2018 року до 01.04.2018 року було 90 календарних днів для заповнення та перевірки наявності на сайті НАЗК декларації, які ОСОБА_1 раціонально для цього використані не були.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено дату подачі декларації після звільнення за попередній 2017 рік ОСОБА_1 , а саме 23.06.2018 року, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК № 3 від 10.06.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Усі інші документи, які суб`єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП. Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався. Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність на наступний рік після звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ч.3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Таким чином, при розгляді справ та вирішення питання про строк накладення стягнення необхідно з`ясувати питання про день, коли було виявлено вказане правопорушення.

Як видно із повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації на адресу НАЗК ОСОБА_1 , Управління захисту економіки в Тернопільській області ДЗЕ Національної поліції України та Департамент захисту економіки Національної поліції України отримали таке повідомлення від НАЗК 21 червня 2019 року (згідно штемпелів вхідної кореспонденції). Звідси, з висновками особи, що склала протокол, що датою виявлення правопорушення в даному випадку є 06 березня 2020 року, тобто дата складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , погодитись не можна, оскільки датою можливого виявлення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП слід вважати день виявлення потенційних ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченим ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, 21 червня 2019 року. З наведеного випливає, що на момент розгляду даної справи пройшло більше трьох місяців з дня виявлення зазначеного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та у зв`язку із закінченням передбачених ч.3 статті 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 172-6, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повне судове рішення виготовлено 07 квітня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Е.М. Митражик