П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П., при секретарі судового засідання Долгополову О.Я., за участі: ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Кукси О.В., Колосенко Л.М., представника ОСОБА_2 адвоката Тимошенко В.П., розглянувши матеріали, які надійшли до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Красилівський ливарний завод» на посаді менеджера з логістики, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, керуючись ст.ст. 38, 124, 283, 285 КУпАП, -

УС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 26.10.2020 року о 17 год. 45 хв. в Київській області м. Біла Церква вул. Осипенко 257, водій керуючи ТЗ рухався по вул. Івана Кожедуба при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Осипенко не надав перевагу в русі автомобілю SKODA д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим порушено п.2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303379 від 26.10.2020 року за ст.124 КпАП України, який підписав правопорушник.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 26.10.2020 року о 17 год. 45 хв. в Київській області м. Біла Церква вул. Осипенко 257, водій керуючи ТЗ рухався по вул. Івана Кожедуба при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Осипенко водій автомобіля SKODA д.н.з. НОМЕР_1 не надав перевагу в русі внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Вважає, що водій SKODA д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, що стало причиною ДТП. Пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складений без дослідження всіх доказів у їх сукупності. Просив закрити провадження відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кукси О.В. в судовому засіданні просив закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 та його представник - адвоката Тимошенко В.П., в судовому засіданні заперечував проти закриття справи відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просили притягнути останнього до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративнимправопорушенням (проступком) визнаєтьсяпротиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворогододержаннязаконності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

З положень ст. 124 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.16.11 Правил дорожньогоруху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно положень ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликанакожна особа, про яку є дані, що їйвідомі які-небудь обставини, що підлягаютьустановленню по даній справі.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_3 зазначив, що очевидцем дорожньо транспортної пригоди по вул. Івана Кожедуба за участі автомобіля SKODA д.н.з. НОМЕР_1 та Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося ДТП не був. Проїзжавши повз вказані автомобілі звернув уваги на дорожньо - транспортну пригоду, оскільки утворився великий затор.

Вказані показання свідка, у світлі положень ст. 251 КУпАП, суд визнає належним та допустимими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякізлочини проти безпекидорожньогоруху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченимстаттями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуєтьсявисновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначитимотививідхиленняінших доказів, на які посилавсяправопорушник, чи висловленихостаннімдоводів.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується таким.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умовинаявностіюридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтвердженаналежними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях

ОСОБА_4 наявніознаки правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами, а саме: схемою місця дорожньо транспортної пригоди від 26.10.2020 року, яку підписав правопорушник ОСОБА_1 , поясненнями наданими ОСОБА_5 , поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відео, що міститься на CD-R диску наданим представником ОСОБА_1 адвокатом Куксою О.В., на якому міститься запис з відео реєстратора, що знадився в автомобілі ОСОБА_1 ..

Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичнідані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякізлочини проти безпекидорожньогоруху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка беребезпосередню участь у процесіруху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погоничтварин. При цьому пошкодженнятранспортнихзасобів, вантажу, автомобільнихдоріг, вулиць, залізничнихпереїздів, дорожніхспоруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожньогоруху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти СполученогоКоролівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великоїпалати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під діюспеціальних правил, оскількиволодіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдатисерйозноїшкоди. Ті, хтореалізувалисвоє право володітиавтомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконуватидодатковіобов`язки у правовому полі.

Відсутність компетенції проявлялось у незнанні Наказу від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме на схемі місця ДТП від 26.10.2020 року графічно відображено та зафіксовано такі об`єкти:

- координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;

- сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів;

- інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;

- розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття.

Аналіз пояснень особи, яка притягується до відповідальності, в сукупності з поясненнями свідків та потерпілого дає підстави для висновку про те, що вина особи доведена поза розумним сумнівом на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Обрана ОСОБА_1 категорична невизнавальна позиція є не інакше, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним іншим доказом не підтверджений, та свідчить про його вперте намагання у такий спосіб уникнути від відповідальності.

Решта доводів ОСОБА_1 та його представника щодо відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення не спростовують зазначених вище висновків, а тому відхиляються суддею як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового зборувстановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового зборувстановлюється у розмірі 0,2 розмірупрожитковогомінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 ввід сплати судового збору, а відтак, з нього слідстягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта піддатиадміністративномустягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок.

Строк предявлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набираєзаконноїсили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законнимпредставником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційнаскарга, подана після закінчення цього строку, повертаєтьсяапеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційнаскаргаподається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови складений і проголошений у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-А, 30.11.2020.

СуддяО. П. Шовкопляс