П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 від 24.09.220 року, встановлено, що 24.09.2020 року, о 09 год. 40 хв., в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив відносно батька домашнє насильство економічного характеру, а саме позбавив продуктів харчування, та грошових коштів, внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення визнав в повній мірі. Пояснив, що проживає разом з батьком, який потребує сторонньої допомоги, оскільки є інвалідом, між ними виник побутовий конфлікт. До матеріалів справи додав заяву про примирення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій зазначено, що претензій один до одного вони не мають, жодного насилля не застосовувалось, а мав місце побутовий конфлікт, обумовлений наявним емоційним та психологічним станом.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство у сім`ї.

У розумінні положень Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, жертвою насильства в сім`ї є член сім`ї, який постраждав від фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства з боку іншого члена сім`ї. Членом сім`ї є особи, які перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікую чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 р. № 2789-ІІІ насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім`ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв). Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю

Завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є не обов`язковим для кваліфікації.

Як встановлено у судовому засіданні, 24.09.2020 оку, о 09 год. 40 хв., в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив відносно батька домашнє насильство економічного характеру, а саме позбавив продуктів харчування, та грошових коштів, внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

За змістом протоколу проадміністративне правопорушення ОСОБА_1 було поставлено у вину вчинення насильства в сім`ї. Згідно пояснень ОСОБА_1 та спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у них виникла сімейна сварка на побутовому ґрунті.

Своїми діями, які виявилися у вчиненні насильства в сім`ї, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Щодо наявності помякшуючих відповідальність обставин, то такими на думку суду, є те, що правопорушення вчинене вперше.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_1 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була, сварка з батьком ОСОБА_4 виникла між ними на побутовому рівні, обумовлений наявним емоційним та психологічним, згідно пояснень та письмової заяви.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Також, судом приймається до уваги те, що накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП буде явно несправедливим та неспіврозмірним з тяжкістю та наслідками вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 22 КУпАП передбачено право органу, уповноваженого вирішувати справу, звільнити порушника від адміністративної відповідальністю за малозначністю. В той же час здійснення цього можливе лише за умови встановлення невеликої суспільної шкідливості діяння, усвідомлення правопорушником неправомірності його дій та розкаяння у вчиненому, що з великою мірою вірогідності свідчить про недопущення подібного з його боку в майбутньому.

Таким чином, враховуючи те, що адміністративним правопорушенням ОСОБА_1 не заподіяв шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, сварка в сім`ї обумовлена наявним емоційним та психологічним станом, дані про особу правопорушника, а саме, те що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, є розлученою, молодого віку, відомостей про негативну характеристику відсутні, суддя дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним відповідно до ст. 22 КУпАП, що свідчить про можливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з обмеженням усним зауваженням.

Саме таке усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню.

Згідно з вимогами статті 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Приймаючи до уваги те, що згідно із ст. 40-1 КУпАП та Законом України «Про судовий збір», судовий збір з особи може бути стягнуто у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, звільняючи ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності, вважає, що судовий збір у розмірі 420,40 грн. стягненню з особи, яка звільнена від адміністративної відповідальності не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, ч. 1 ст. 172-3, ст. ст. 283-285, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставіст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош