Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.04.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Есенова О. Р., про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке останні подали разом із апеляційною скаргою 02.04.2020,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно постанови, 05.10.2019 о 02 год. 08 хв. по вул. Швабській, 71 у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров`я № 278 від 05.10.2019, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Есенов О. Р., 02.04.2020 до Ужгородського міськрайонного суду подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушують питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Одночасно, в апеляційній скарзі та у клопотанні порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 13.03.2020, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 23.03.2020.
З поданої апеляційної скарги вбачається, що її подано 02.04.2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 13.03.2020, а саме, на 20-й день із моменту винесення постанови.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 та адвокату Есенову О. Р. було відомо про наявність в Ужгородському міськрайонному суді справи щодо ОСОБА_1 , про що свідчать подані ними різного роду заяви, у тому числі, про виклик свідків, перенесення розгляду справи, закриття провадження у справі, відвід судді та ін.. Разом із тим, з розписки адвоката Есенова О. Р. від 11.03.2020 вбачається, що адвокат Есенов О. Р. отримав повістку про виклик до суду на 11:50 13.03.2020 (а. с. 80).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ міститься на веб-сайті «Судова влада».
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 чи його захисник не звернулися до суду першої інстанції з питанням про результат розгляду справи раніше ніж 20.03.2020 (дата, на яку апелянти посилаються як на дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови), та з яких причин апеляційна скарга не подана в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 23.03.2020 включно).
При цьому, враховується і те, що з 20.03.2020 (момент отримання повного тексту оскаржуваної постанови до 23.03.2020 (день закінчення строку на апеляційне оскарження) в ОСОБА_1 та адвоката Есенова О. Р. був час для складання та подання апеляційної скарги.
Разом із тим, апеляційний суд враховує те, що, подаючи апеляційну скаргу вперше 24.03.2020, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, адвокат ОСОБА_1 та адвокат Есенов О. Р. не клопотали про поновлення такого строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 08.04.2020 таку їм повернуто. При цьому, враховується і те, що незнання апелянтом закону не призводить до висновку про поважність причин пропущеного строку.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянти не вказують на обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтами не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Зазначаючи в апеляційній скарзі про розгляд справи без участі сторони захисту та отримання копії постанови 20.03.2020, ОСОБА_1 та адвокат Есенов О. Р. не посилаються на вказану обставину як на поважність причин пропуску цього строку.
За таких обставин, зазначене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, у зв`язку з чим, не дає підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянтам.
При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 та адвокату Есенову О. Р. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтами не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
подане ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Есеновим О. Р., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку 02.04.2020, подали ОСОБА_1 та його захисник адвокат Есенов О. Р., на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 та адвокату Есенову О. Р. з усіма доданими до неї матеріалами, як особам, що їх подали, а також надіслати їм копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан