Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1534/19 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.03.2020 року щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також порушенням права на справедливий суд.

Вказує, що суд вдався до зміни фабули адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП - керування ТЗ у стані сп`яніння, а саме порушення вимог п. 2.9 А ПДР. В оскаржуваній постанові суд вказав, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись п.2.5 ПДР.

Зазначив, що судом надано неправильну оцінку обставинам нібито вчиненого ним правопорушення в розрізі наявних доказів. Будь - які докази щодо керування ним ТЗ у стані сп`яніння у справі відсутні. Суд не мав права досліджувати докази в цьому напрямку. Фактично суд перебрав на себе функції обвинувачення, змінивши його суть, чим допустив порушення його права на справедливий суд незалежним і безстороннім судом.

Послався на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказав, що поліцейський в обов`язковому порядку повинен був відсторонити його від керування автомобілем, однак поліцейський цього не зробив, чим порушив вимоги КУпАП.

Зазначив, що поліцейським не роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №378383, в якому зазначено, що останній 05.12.2019 о 22 годині 06 хвилин в м. Андрушівка, по вул.Корольова,10, керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікарні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП на підставі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, заслуховування особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адмінправопорушення, а також дослідження доказів і вирішення клопотань, орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати юридичні факти, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення чи винна дана особа у його вчиненні. Питання про те, чи мав місце сам факт адміністративного правопорушення, який викладений у протоколі, з`ясовується на підставі аналізу цього протоколу, дослідження та оцінки доказів, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснень свідків, аналізу норми статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності, і встановлення між передбаченим цією статтею складом адміністративного правопорушення і подією, яка стала приводом для початку провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, який разом з матеріалами до нього, було направлено на розгляд до суду, складено за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я ( а.с.1).

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі охорони здоров`я відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що було зазначено у висновку №60 ( а.с.3). Аналогічні обставини підтвердили і у своїх поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були допитані судом під час розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування 05.12.2019 року ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або висновок лікаря закладу охорони здоров`я, яким було б встановлено перебування особи у стані алкогольного сп`яніння). Не було надано таких доказів і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що спиртних напоїв не вживав ( а.с.1).

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, викликають обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання цього протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Інші, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, а безпосередньо досліджені під час апеляційного розгляду справи докази не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні правопорушення, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо його вчинила" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.03.2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко