Номер справи 237/185/20
Номер провадження 3/237/356/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.04.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0013 від 04 січня 2020 року, ОСОБА_1 04 січня 2020 року о 15 годині 30 хвилин перетинаючи КПВВ «Мар`їнка», прямуючи з м. Донецьк до с. Гродівка здійснював переміщення засобів для добування об`єктів тваринного світу, а саме: підводна зброя Beuchat Mudial Competition у кількості 1 штука, балони для підводного плавання (спарка) у кількості 1 штука, грузи для підводного полювання вагою 2 кг та 1 кг, куртка підводного гідрокостюму Beuchat Mudial Equipe, підводний ліхтар. Загальна вартість ТМЦ становить 12040 гривень.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду засобами електронного зв`язку надіслав заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення в яких визнав факт переміщення вказаних товарів, однак зазначив, що при складанні протоколу не було враховано, що гідрокостюм потріскався від старості та прийшов в непридатний стан, акваланг є таким, що був у використанні та не проходив тарировку

У судове засідання з`явився адвокат Кравченко Віталій Володимировича та на підтвердження своїх повноважень надав суду договір про надання правової допомоги з якого вбачається, що вказаний договір укладений між адвокатом Кравченком В.В. та Дмитрієвим ОСОБА_2 , тобто особою, яка не є учасником справи.

Надаючи правову оцінку вказаному договору про надання правової допомоги суд зазначає наступне.

Приписами ст. 271 КУпАП встановлено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

Частиною 4 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дійсно визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Відносини представництва врегульовані ст. 237 ЦПК України згідно якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Зі змісту документів, наданих адвокатом Кравченком В.В., неможливо встановити, на якій юридичній підставі в інтересах ОСОБА_1 діє Дмитрієв Геннадій Антоновий, який обсяг повноважень останнього щодо представництва та стосовно передоручення виконання повноважень представника адвокатові Кравченку В.В. У матеріалах справи немає довіреності особи, яка притягається до адміністативної відповідальності, виданої на ім`я ОСОБА_3 , чи іншого правочину, вчиненого для надання ОСОБА_3 повноважень діяти в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що адвокат Кравченко В.В. не підтвердив належним чином повноваження представляти особу яка притягається до адміністративної відповідальності у суді.

Вказане твердження відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 27 березня 2019 року по справі 206/4712/17.

Вирішуючи справу по суті, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків про те, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 204-3 КУпАП визначено, що за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції настає адміністративна відповідальність.

Відповідно до п. 23 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 р. № 815, фізичній особі дозволяється переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій за винятком обмежених або заборонених до переміщення. Переміщення товарів, маркування (етикетування) яких свідчить про вироблення таких товарів на тимчасово окупованих територіях, забороняється. Перелік і обсяги (вартість/вага/кількість) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей, затверджуються Мінветеранів.

Пунктом 1 Переліку і обсягів (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей (далі перелік) встановлено заборону переміщення через лінію розмежування електроловильних систем (електровудки), монониткових (волосінні) сіток, мисливських капканів та інших засобів добування об`єктів тваринного світу.

Як вбачається з протоколу вилучення, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення № 0013 від 04 січня 2020 року у ОСОБА_1 при спробі переміщення через лінію розмежування при перетині КПВВ «Мар`їнка» у напрямку з м. Донецька до с. Городівка було вилучено наступні речі: підводна зброя Beuchat Mudial Competition у кількості 1 штука, балони для підводного плавання (спарка) у кількості 1 штука, грузи для підводного полювання вагою 2 кг та 1 кг, куртка підводного гідрокостюму Beuchat Mudial Equipe, підводний ліхтар. Загальна вартість ТМЦ становить 12040 гривень.

Вилучені у ОСОБА_1 матеріальні цінності були витребуванні судом з Головного управління ДФС у Донецькій області та оглянуті безпосередньо судом в судовому засіданні.

Так, суд зазначає, що вилучена у ОСОБА_1 підводна зброя містить у собі спусковий механізм, який надає прискорення наявному на рушниці снаряду, а саме гарпуну, тобто за своїм призначенням може бути використана для добування об`єктів тваринного світу.

Стосовно наявності в п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства заборони лову водниж живих ресурсів окремим знаряддями лову (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання) та взаємоузгодженості вказаних правил рибальтсва в частині дозволу переміщення гарупнної рушниці із Переліком і обсягами (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей суд зазначає наступне

Вказані нормативно-правові акти не є пов`язаними між собою не перебувають у жодній взаємозалежності та регулюють відмінні один від одного суспільні відносини у зв`язку з чим наявність на території України у особи суб`єктивного права на здійснення лову водних живих ресурсів за допомогою гарпунної рушниці для підводного плавання не свідчить про легальність перевезення вказаних рушниць через лінію розмежуванння.

Так, предметом правового регулювання правил любительського і спортивного рибальства є регламентація норм лову (добування), заборонених місць, термінів заборони лову (добування) водних живих ресурсів, мінімального розміру риб та інших водних живих ресурсів, умов проведення спортивних змагань з рибальства і підводного полювання, район дії, дозволених та заборонених знарядь і способів лову та інше.

В свою чергу, предметом правового регулювання вищеназваного Переліку є правова регламентація і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Диспозиція п. 1 Переліку сформульована чітко без можливості допущення різного її тлумачення та двоякості розуміння її змісту, а саме заборонено переміщувати електроловильні системи (електровудки), монониткові (волосінні) сітки, мисливські капкани та інші засоби добування об`єктів тваринного світу. Вказана правова норма за спобом викладення відноситься до описових, в ній чітко викладено обов`язок особи не переміщувати визначені в ній матеріальні цінності, про наявність будь-яких вийнятків як в самій нормі, так і відсилання до інших нормативно-правових актів не зазначено.

Також, окремо суд звертає увагу на те, що пунктом 1 Переліку заборонено переміщувати через лінію розмежування також і будівельні матеріали (деревина, камінь, цемент, блоки, цегла), промислове устаткування, автомобільні запчастини для вантажного автотранспорту тощо. Водночас, суд зазначає, що використання вказаних речей, будівельних матеріалів, автомобільних запчастин, промислового устаткування на території України не заборонено, як і використання гарпунних рушниць, водночас переміщення таких матеріальних цінностей через лінію розмежування слід вважати порушенням пункту 1 Переліку, що утворює склад адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що згідно п. 4.3. Правил любительського і спортивного рибальства підводне полювання на риб дозволяється: гарпунними рушницями без застосування аквалангів та інших автономних дихальних приладів: на ділянках водойм, визначених органами рибоохорони для проведення любительського рибальства; при наявності посвідчення підводного мисливця.

Таким чином, для легального застосування вказаної гарпунної рушниці в порядку п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства особа, яка притягається до адміністративної справи повинна мати посвідчення підводного мисливця, однак таке до суду надано не було, що свідчить про обмеженість використання вказаної рушниці як у якості любительского знаряддя рибальства, так і у якості спортивного спорядження.

Стосовно вилучених у ОСОБА_1 балонів для підводного плавання, грузів для підводного плавання, куртки підводного гідрокостюму та підводного ліхтаря суд зазначає, що вказані речі не можуть бути використані у якості таких, безпосереднім призначенням яких є добування об`єктів тваринного світу, у зв`язку з чим переміщення вказаних матеріальних цінностей не є порушенням п. 1 Переліку та не утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, оскільки останній здійснив спробу перемістити через лінію розмежування засіб добування об`єктів тваринного світу, а саме гарпунну рушницю, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП невстановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, ступінь суспільної шкідливості вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, суд приходить до висновку за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо конфіскації незаконно переміщуваних товарів суд зазначає, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. Водночас, особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтверджували право власності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на товар, переміщення якого здійснювалось в порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, що позбавляє суд можливості здійснити конфіскацію такого товару.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 2102 гривні. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 420 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 33, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави ( АДРЕСА_2 ) в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Вилучені згідно протоколу вилучення, що є додатком до протоколу № 1040 від 16.12.2019 року, товарно-матеріальні цінності (підводна зброя Beuchat Mudial Competition у кількості 1 штука, балони для підводного плавання (спарка) у кількості 1 штука, грузи для підводного полювання вагою 2 кг та 1 кг, куртка підводного гідрокостюму Beuchat Mudial Equipe, підводний ліхтар), що зберігаються за адресою: Донецька область, м. Курахове повернути за належністю законному володільцю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Яна Юріївна Кучко