Справа № 561/681/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27 жовтня 2020 року смт Зарічне

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Дідик А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління державного агенства рибного господарства в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.09.2014 року Зарічненським РС УДМС України в Рівненській області, одруженого, за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 001494 від 15 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, складеного 15 серпня 2020 року головним державним інспектором Рівненського рибоохоронного патруля Горбачевським В.А. (а. с. 2), ОСОБА_1 , 15 серпня 2020 року близько 15 год. 30 хв., здійснював незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову кустарного виробництва, виготовленого із сіткоснастевих матеріалів "Волочок" (бредень) зеленого кольору, висотою 1 м., довжиною 12м., та крюком вічка 25х25, у рибогосподарському об"єкті р. Прип`ять, поблизу с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області, під час якого водних біоресурсів не зловив. Внаслідок незаконного вилову порушив ст. 52-1, 17, 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ч. 4 ст. 85 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судові засідання 21 вересня 2020 року та 05 жовтня 2020 року з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив викликати особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення для отримання пояснень в судовому засіданні. Вказав. що рибу 15 серпня 2020 року об 15:30 год. у р. Прип`ять. що поблизу с. Дубчиці. Зарічненського району Рівненської області не ловив, а сітку, яка зображена на фотграфіях долучених інспектором до протоколу (а. с. 5-8) використовував для випасання та загону овець, розведенням яких раймається на фермі, неподалік місця складення протоколу. Подав через канцелярію суду 26 жовтня 2020 року заяву про виклик свідків ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , які можуть підтвердити, що зшивали йому сітку для загону овечок на його фермі, а також свідка ОСОБА_4 , який може підтвердити відсутність факту вилову риби.

Допитаний в судовому засіданні головний державний інспектор Рівненського рибоохоронного патруля - ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення показав, що 15 серпня 2020 року отримав повідомлення від ОСОБА_6 , який працює у ДП "Нобельський національний природній парк", та який виявив факт можливого вилову риби ОСОБА_1 забороненими знаряддями, поблизу с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області у р. Прип`ять. Прибувши на місце імовірного вчинення правопорушення побачив ОСОБА_1 , з двома повнолітніми особами та дитиною, а також на березі річки сітку для лову риби кустарного виробництва, виготовлену з сіткоснастевих матеріалів ОСОБА_7 (бредень)зеленого кольору, яка знаходилась у наполовину складеному стані на березі річки поблизу автомобіля. Самого факту знаходження сітки у воді для використання за прямим призначенням не бачив. Про факт вилову риби сіткою дізнався зі слів інспектора ОСОБА_6 , який першим прибув на місце вчинення правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , який працює на посаді заступника начальника відділення науково - дослідного природоохоронного відділення №1 ДП "Нобельський національний природній парк" з грудня 2019 року надав покази, що 15 серпня 2020 року близько 14:00 год. виявив на березі р. Прип`ять поблизу с. Дубчиці трьох повнолітніх осіб та дитину. Також на березі річки знаходилась мокра сітка кустарного виробництва. Риби, чи інших водних біоресурсів він не бачив. після цього свідок ОСОБА_6 викликав працівників Рівненського рибоохоронного патруля для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, а також працівників поліції, оскільки до цього в нього виник конфлікт з ОСОБА_1 , який ображав його образливими висловлюваннями. Факту вилову риби безпосередньо не бачив.

Свідок ОСОБА_4 , який разом з ОСОБА_1 перебував поблизу р. Прип`ять. біля с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області 15 серпня 2020 року близько 14:00 - 15:00 год. у судовому засіданні показав, що періодично надає ОСОБА_1 ветеринарні послуги, так як за освітою є фельдшером вереринаром. Вказав, що ОСОБА_1 займається розведенням овець у с. Дубчиці. Пообіді 15 серпня 2020 року разом з ОСОБА_1 його сином він виїхав до річки щоб покупатись. Через деякий час до місця їх знаходження під`їхали працівники ДП "Нобельський національний природній парк ", а згодом працівники Рівненського рибоохоронного патруля та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вказав, що риби ні він ні ОСОБА_1 за допомогою сітки не ловили, а використовували її для відлову овець при їх вакцинуванні, а сітку в цей час витягнули з машини щод просушити та провітрити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП не підтверджується, наявними в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 001494 від 15 серпня 2020 року (а. с. 2) , описом оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна вилученого у ОСОБА_1 , та квитанцією № 167 про отримання речей і документів вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення (а. с. 3,4), згідно якоих нач. відділу МТЗ ОСОБА_8 , прийняв на зберігання від головного державного інспектора Горбачевського В. А., "Волочок" (бредень) зеленого кольору з білими поплавками, висотою 1 м., довжиною 12м., та крюком вічка 25х25, які були вилучені у гр. ОСОБА_1 . Разом з цим факт наявності " ОСОБА_7 " (бредень) підтверджують досліджені у судовому засіданні документи а також фототаблиця, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 85 КУпАП грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

Конструкція цієї статті є бланкетною, тобто для кваліфікації правопорушення відсилає до норм законодавства за порушення яких наступає відповідальність.

Так, відповідно до ст. 27, 63 Закону України "Про тваринний світ" у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу впорядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин;

Так, згідно з п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 р. № 19, забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема, із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Суд критично ставиться до досліджених у судовому засіданні доказів винуватості ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, оскільки такими не доведено об`єктивної сторони його вчинення, а саме матеріалами справи та показами свідків не підтверджено факту лову водних біоресурсів забороненими знаряддями лову - сіткою. Наявність сітки на березі не дає підстав вважати, що така використовувалась за призначенням, доказів протилкежного під час судового розгляду не отримано. Судом взято до уваги покази свідка ОСОБА_6 , що сітка, яка знаходилась на березі у напіврозкладеному стані була мокрою, але такі не можуть бути доказом вилову риби, що буде припущенням, що не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП не доведена.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

У відповідності п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А. В. Дідик