1Справа № 335/2025/20 3/335/558/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

10 квітня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсент Компані», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як директору ТОВ «Вінсент Компані», Головним управлінням Держпраці в Запорізькій області інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, що виразилось в порушенні вимог законодавства про працю, за таких обставин.

24.12.2019 Головним управлінням Держпраці в Запорізькій області (далі - Управління) проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсент Компані» (далі - Товариство). Директором Товариства є ОСОБА_1 . За результатами інспекційного відвідування складено акт № ЗП4322/565/АВ, де встановлено, що на Товаристві 18 осіб було допущено до роботи без укладання трудового договору. Так, Управлінням зазначено про те, що громадяни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 здійснювали послуги з перевезення на підставі договорів цивільно-правового характеру.

Управління вважає, що зазначені договори не містять конкретних видів послуг, кінцевий результат, із зазначенням кількісних та якісних показників, після досягнення яких договір вважається виконаним і дія його припиняється. Управління констатувало наявність фактичних трудових відносин названих осіб з Товариством, директором якого є ОСОБА_1 .

Як наслідок, на ОСОБА_1 , як директора Товариства складений протокол про адміністративне правопорушення № ЗП4322/565/АВ/П/ПТ від 24.02.2020 за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Частиною 3 ст. 41 КУпАП передбачено, що фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього прав. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Однак, аналізуючи надані цивільно-правові договори, суддя приходить до висновку, що вони не містять ознак трудового договору, зокрема в договорах немає: обов`язку виконавця бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години; обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов`язку підприємства забезпечувати виконавця матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу; обов`язку особисто надавати транспортні послуги.

Крім того, зміст положень КЗпП свідчить, що невід`ємною ознакою трудових відносин є їх систематичність, а також і систематичність їх оплати.

В той же час, всі надані послуги за вищевказаними договорам носять разовий характер.

Відповідно до договору 10/6 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_17 09.10.2019, останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 130 від 11.09.2019.

Відповідно до договору 081/7 від 05.09.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_11 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 171 від 08.10.2019.

Відповідно до договору 10/20 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_6 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 188 від 03.09.2019.

Відповідно до договору 08/11 від 25.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_12 09.10.2019, останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 214 від 15.09.2019.

Відповідно до договору 081/5 від 05.09.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_7 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 132 від 11.09.2019.

Відповідно до договору 08/4 від 05.09.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_13 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 201 від 11.09.2019.

Відповідно до договору 10/4 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_18 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 121 від 09.09.2019.

Відповідно до договору 08/6 від 05.09.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_19 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 119 від 07.09.2019.

Відповідно до договору 08/2 від 25.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_3 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 184 від 01.09.2019.

Відповідно до договору 10/2 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_9 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 191 від 04.09.2019.

Відповідно до договору 08/9 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_4 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 176 від 30.08.2019.

Відповідно до договору 08/5 від 25.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_15 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 199 від 06.09.2019.

Відповідно до договору 10/3 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_5 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 178 від 30.08.2019.

Відповідно до договору 08/14 від 25.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_10 09.09.2019, останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 187 від 04.09.2019.

Відповідно до договору 08/10 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_2 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 198 від 08.09.2019.

Відповідно до договору 10/1 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_8 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 198 від 08.09.2019;

Відповідно до договору 08/17 від 27.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_16 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 173 від 28.08.2019.

Відповідно до договору 10/5 від 28.08.2019, що укладений між ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» та ОСОБА_14 , останній здійснив перевезення насіння соняшника згідно товарно-транспортною накладною № 189 від 03.09.2019.

Отже, як слідує з обставин, що склались, усі 18 виконавців, із якими укладені цивільно-правові договори, здійснили разове перевезення насіння соняшника для Товариства, і разово отримали за це на підставі підписаних актів виконаних робіт, обумовлену винагороду у розмірі 1000 гривень (п. 4.1. договору), про що свідчать надані видаткові касові ордери до кожного договору. Звертає на себе увагу, що договорами не передбачена систематична оплата перевезень, що притаманно як раз трудовим відносинам, натомість визначена разова оплата, яка була здійснена за разове перевезення вантажу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 352/108/17 за трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов`язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади.

Відповідно до п. 6.1. кожного з укладених договорів, договір діє до 30.04.2020 або до моменту виконання сторонами зобов`язань.

Враховуючи зазначене, кожна зі сторін повністю виконала свої зобов`язання. Виконавці здійснили перевезення насіння соняшнику, а Товариство повністю оплатило таке перевезення. З огляду на викладене, керуючись п. 6.1. кожного з укладених договорів, після того як Товариство прийняло надані послуги та повністю розрахувалося за них згідно погоджених умов, усі ці договори припинили свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти). Визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки, чинне законодавство України не містить жодного обов`язкового припису щодо того, у яких саме випадках сторони певного зобов`язання зобов`язані укладати саме трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт. Отже, потенційні сторони такого зобов`язання цілком вільні у своєму виборі форми втілення власних правових відносин.

Стосовно того, що в п. 2.1. кожного з укладених договорів передбачена саме матеріальна відповідальність, що поняттям трудового законодавствам, слід зазначити, що це не змінює суть цивільно-правових відносин Товариства з його виконавцями, і саме по собі не може свідчити про наявність трудових відносин з огляду на вищенаведене.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 як директором ТОВ «Вінсент Компані» не порушено вимог законодавства про працю та про охорону праці, цивільно-правові договори укладені з дотриманням норм Цивільного кодексу України та не суперечать чинному законодавству України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, судом не встановлено протиправної поведінки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва