Справа № 234/3957/20
Провадження № 3/234/1163/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного Управління Держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська, РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій роз`яснені права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 . В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має право прийому та звільнення працівників, на підставі вимог ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинен забезпечити реалізацію трудових прав найманих працівників. Однак, виконуючи обов`язки ФОП. ОСОБА_1 порушила вимоги чинного законодавства про працю України, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: 19 лютого 2020 року при здійснені інспекційного відвідування в місці здійснення підприємницької діяльність ФОП ОСОБА_1 адресою виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця АДРЕСА_2 . буд. 41 проводилася відеофіксація. в ході якої працівниками надавались усні (зафіксовані засобами відеотехніки) пояснення. ОСОБА_2 - пояснила, що трудовий договір укладала. Працює на ОСОБА_3 . Засобами відеотехніки зафіксовано, як ОСОБА_2 консультує покупців, зважує та продає товар у магазині.

ОСОБА_4 - пояснила, що працює на ОСОБА_3 за трудовим договором, робочим одягом забезпечила ОСОБА_1 . Засобами відеотехніки зафіксовано, як ОСОБА_4 консультує покупців, зважує га продає товар у магазині.

Громадянка Галина повідомила, що ОСОБА_1 - є її роботодавцем. На запитання інспектора праці «Чи заключали Ви трудову угоду, відповіла «Так». Засобами відеотехніки зафіксовано, як ОСОБА_5 консульту є покупців, розкладує товар, продає його.

ОСОБА_6 - здійснювала продаж хлібо-булочних виробів. ФОП ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_6 оформлена на неї.

Також ФОП ОСОБА_1 повідомила, що орендує дане приміщення магазину одна та інші суб`єкти господарювання господарську діяльність тут не здійснюють.

На запитання інспектора праці Хто видає спецодяг працівникам, повідомила, що вона.

1.року ФОП ОСОБА_1 надала письмові пояснення та зазначила: на час відвідування у приміщенні магазину «Журавонька» знаходяться наступі особи, які виконують роботу продавців:

2.ОСОБА_6 - стажується з 10 лютого 2020 року. Договір про стажування чи інший договір з якою, не укладала. Стажується на посаду продавця. Обов`язки: прийом товару, викладка та здійснення продажу. Стажування оплачується 50 грн./день. Спецодягом, а саме: фартух, бейдж, пілотка (головний убір) надані підприємцем особисто.

3.ОСОБА_2 - працює з 01 лютого 2020 року, трудовий договір укладено. До обов`язків продавця входить: прийом, викладка та здійснення продажу товару. Робота оплачується у розмірі мінімальної заробітної плати. ОСОБА_2 спецодягом забезпечена.

1.ОСОБА_7 - працює з 01 лютого 2020 року, трудовий договір укладено. Обов`язки продавця: прийом, викладка та реалізація товарів. Спецодягом забезпечена.

2.ОСОБА_4 працює з 01 лютого 2020 року, трудовий договір укладено. Обов`язки продавця: прийом, викладка та продаж товарів. Спецодягом забезпечена.

20.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, що ОСОБА_2 наразі працевлаштувати не може у зв`язку з тим. що документи даної громадянки знаходяться на переоформлені.

Додатково зазначено, що ОСОБА_6 проходила стажування з 10.02.2020 року, а трудовий договір укладено з 20.02.2020 року. ОСОБА_7 проходила стажування з 01.02.2020 рою. а трудовий договір укладено з 20.02.2020 року. ОСОБА_4 проходила стажування з 01.02.2020 року, а трудовий договір укладено з 20.02.2020 року. На час стажування з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 трудові договори та будь які інші договори не укладалось. Додатково повідомила, що до центру зайнятості заявку на попит робочої сили не подавала.

20.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 надала копії розпоряджень «Про прийняття на роботу працівників, а саме: Розпорядження № 2-п від 18.02.2020 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_6 » на посаду продавця продовольчих товарів, приступити до роботи з 20.02.2020 року; Розпорядження № 3-п від 18.02.2020 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_7 » на посаду продавця продовольчих товарів, приступити до роботи з 20.02.2020 року; Розпорядження № 4-п від 18.02.2020 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 » на посаду продавця продовольчих товарів, приступити до роботи з 20.02.2020 року».

Також ФОП ОСОБА_1 надала копії трудових договорів: трудовий договір № 2/20 від 20.02.2020 року з ОСОБА_6 , трудовий договір № 3/20 від 20.02.2020 року з ОСОБА_7 , трудовий договір № 4/20 від 20.02.2020 року з ОСОБА_4 .

Будь яких документів щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_2 підприємцем не надано.

Підприємцем надано повідомлення про прийняття працівників на роботу, відповідно до якого у працівників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зазначена дата початку роботи 20.02.2020 року. Відповідно до квитанції № 2 ГУ ДПС у Донецькій області повідомлення про прийняття працівників на роботу отримано органами ДПС 19.02.2020 року о 16 годині 30 хвилин.

Вищезазначене повідомлення про прийняття працівників на роботу було надіслане до органів ДПС в перший інспекційного відвідування, а саме після отримання ФОП ОСОБА_1 примірника направлення про проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання.

Трудові договори з працівниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , які виконували обов`язки продавців з 14.20 годин 19.02.2020 року були укладені в письмовій формі на другий день проведення інспекційного відвідування, а саме: 20.02.2020 року, тобто після фактичного допуску працівників до роботи.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, чим порушила вимоги ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України та Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу № 413.

В судовому засідання ОСОБА_1 пояснила, що 19.02.2020 року до неї звернулася ОСОБА_2 з питання працевлаштування. Оскільки ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_8 , то її документи перебували на переоформленні щодо зміни прізвища та отримання нового паспорту. Дійсно, ОСОБА_2 працювала у неї без оформлення трудового договору. На теперішній час між ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ) та нею укладений трудовий договір № 6/20 від 11.03.2020 року. Тобто, усі порушення на теперішній час нею усунуті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи Головного Управління Держпраці у Донецькій області здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , про що складено акт № ДЦ 10974/2078/АВ від 21.02.2020 року. За наслідками інспекційного відвідування на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Підставою для складення протоколу було те, що 19.02.2020 року ОСОБА_1 допустила працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем.

Так, 19 лютого 2020 року в ході інспекційної перевірки інспекторами Головного Управління Держпраці у Донецькій області були зафіксовані особи, які здійснювали продаж у приміщенні за адресою: м. Краматорськ, вул. Сіверська, буд. 41.

Згідно трудового договору № 6/20 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 11.03.2020 року вбачається, що трудовий договір між ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) було укладено 11.03.2020 року, що підтверджується і розпорядженням № 6-П від 10.03.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ч. 3 ст. 24 КЗпП).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Частина 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), посадові особи підприємств, установ і організацій, фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, притягуються до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, для того щоб настала відповідальність, у даному випадку фізичної особи - підприємця, необхідно два фактора: перший фактор - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та другий обов`язковий фактор - виплата заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. Тобто лише при наявності цих двох обов`язкових факторів настає негативний наслідок до такої фізичної особи-підприємця - застосування штрафу.

Склад цього правопорушення є формальним. Його об`єктом є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері. Його об`єктивна сторона виражається у формі порушення вимог КЗпП України, а суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується як умисною так і необережною формою вини. Суб`єктом цього правопорушення є посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Наявний акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за № ДЦ 10974/2078/АВ від 21.02.2020 року та письмові пояснення ОСОБА_1 , додані до матеріалів підтверджують факт виконання трудових функцій особами, вказаним в даних документах, саме на користь ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № ДЦ10974/2048/АВ/П/ПТ від 21.02.2020 року, актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за № ДЦ 10974/2078/АВ від 21.02.2020 року, письмовими пояснення ОСОБА_1 , трудовим договором № 6/20 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 11.03.2020 року, розпорядженням № 6-П від 10.03.2020 року, повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією № 2 до повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Вислухавши ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , яка будучи фізичною особо-підприємцем, вчинила фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 3 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 3 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 41 ч. 3 КпАП України, у виді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 еобхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 41 ч. 3 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 41 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривні сорок копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.О. Чернобай