КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Овчіннікова А.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Овчіннікова А.А. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, суд визнав доведеним, що 26.08.2019 року приблизно о 20 год. 01 хв. біля буд. №37 по вул. Коцюбинського в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Овчінніков А.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2019 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що 26.08.2019 року, близько 7-ї години вечора, ОСОБА_1 повертався зі своєю сім`єю додому на автомобілі «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала його дружина - ОСОБА_2 , а на задньому сидінні автомобіля знаходилась їх донька. Під час руху у ОСОБА_1 з дружино виникла сімейна сварка, у зв`язку з чим дружина зупинила автомобіль, де також зупинились проїжджаючі поруч працівники поліції. Після короткої перепалки з працівниками поліції, останні наділи на ОСОБА_1 кайданки, викликали наряд патрульної поліції, та повідомили, що останній нібито керував вищевказаним автомобілем, хоча насправді за кермом знаходилась його дружина - ОСОБА_2 .

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а посилання суду першої інстанції на рапорт поліцейського ППОП №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 є безпідставним, оскільки у ОСОБА_1 з вказаним працівником поліції виник конфлікт. Апелянт наголошує, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення безпосередньо не зупиняв ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, а сам протокол був складений на підставі вказаного рапорту поліцейського ОСОБА_8, однак суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про допит поліцейського, який складав цей рапорт та не взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того апелянт зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, на який суд послався в оскаржуваній постанові, відсутні дані на підтвердження того, що поліцейські висували ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а вказані у протоколі свідки на цьому відеозаписі не ідентифіковані, враховуючи значну кількість людей на місці події. Тобто, з даного відеозапису неможливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можна вважати належним доказом, оскільки ці пояснення являють собою заздалегідь заготовлений стандартний бланк із зазначенням у ньому інформації про відмову особи від проходження огляду, що викликає сумнів у достовірності цих пояснень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Овчіннікова А.А. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що ввечері 26.08.2019 року він повертався зі своєю сім`єю додому на автомобілі «Фолксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала його дружина - ОСОБА_2 . Він перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля, а задньому сидінні знаходилась їх донька. Під час руху вони з дружиною почали сваритись, у зв`язку з чим, дружина зупинила транспортний засіб. В цей час поруч проїжджали працівники поліції, які почули їх сварку та зупинились для з`ясування чи потрібна їм допомога. Оскільки у нього з поліцейськими виник конфлікт, останні викликали екіпаж патрульної поліції та повідомили, що він начебто керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував автомобілем.

Під час апеляційного розгляду справи за клопотанням сторони захисту в якості свідка була допитана дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка пояснила, що ввечері 26.08.2019 року вони зі своїм чоловіком та донькою поверталися додому на автомобілі «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , з сімейного свята друзів. За кермом даного автомобіля перебувала вона, а її чоловік ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Під час руху, у них з чоловіком виникла сімейна сварка, у зв`язку з чим вона вирішила зупинитись та заспокоїтись. В цей час поруч проїжджали працівники поліції, які почувши їх сварку зупинились та підійшли до автомобіля. Після цього, у її чоловіка ( ОСОБА_1 ) виник конфлікт з цими поліцейськими, які наділи на ОСОБА_1 кайданки, викликали наряд патрульної поліції, та повідомили їм, що останній нібито керував вищевказаним автомобілем.

В судовому засіданні апеляційного суду також був допитаний в якості свідка поліцейський ППОП №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , який повідомив, що ввечері 26.08.2019 року, рухаючись зі своїми колегами на службовому автомобілі по вул. Коцюбинського в мікрорайоні Бортничі, ними був помічений автомобіль «Фольксавген» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з відкритою задньою дверкою, а на задньому сидінні голосно кричала дитина, у зв`язку з чим вирішили зупинити даний автомобіль щоб з`ясувати чи потрібна кому-небудь допомога. Під час зупинки за кермом вказаного автомобіля перебував чоловік, як згодом було встановлено ОСОБА_1 , а жінка сиділа на пасажирському сидінні. Водій вів себе агресивно, нецензурно висловлювався та намагався залишити місце події. Оскільки у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на місце пригоди було викликано екіпаж патрульної поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як він ( ОСОБА_8 ) не має повноважень на складання відповідних адміністративних матеріалів. Після цього, він написав рапорт, в якому виклав обставини даної події та після приїзду працівників патрульної поліції залишив місце пригоди.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, втановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і цим доказам дана належна правова оцінка та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався захисник під час розгляду справи в суді першої інстанції в обґрунтування позиції захисту, яка є аналогічною за змістом доводам його апеляційної скарги.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі аналізу перевірених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №284935 від 26.08.2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 1); письмових пояснень цих свідків, які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (а.с. 2); даних рапорту поліцейського ППОП №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 (а.с. 4) щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також даних відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 6), дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що був пасажиром і не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про відсутність події даного адміністративного правопорушення, а також про порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

До того ж, аналогічні доводи захисника Овчіннікова А.А. вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті поліцейського ОСОБА_8 та дані відеозапису з місця події, з якого вбачається, що поліцейський в присутності свідків неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній своїми діями фактично ухилявся від проходження огляду, що свідчить про його небажання проходити такий огляд. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», які в присутності свідків не висували ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського (а.с. 6), ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, що засвідчили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у своїх письмових поясненнях.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, оскільки вони є суперечливими, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі наданими під час апеляційного розгляду поясненнями поліцейського ППОП №1 ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8, що складав рапорт від 26.08.2019 року (а.с. 4), які є послідовними та повністю узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

Так, свідок ОСОБА_2 у своїх поясненнях наданих під час апеляційного розгляду справи зазначала, що саме вона керувала автомобілем, а її чоловік в цей час перебував на пасажирському сидінні, однак як зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, сам ОСОБА_1 безпосередньо на місці події пояснював поліцейським, що взагалі йшов по тротуару.

При цьому, слід зазначити, що свідок ОСОБА_2 перебуває у родинних стосунках з ОСОБА_1 , тобто є зацікавленою особою, а тому апеляційний суд розцінює її пояснення такими, що надані з метою допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2019 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Овчіннікова А.А., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№33/824/102/2020 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в І інстанції - Домарєв О.В.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.