Дата документу 30.03.2020
Справа № 334/1530/16-п
Провадження № 3-в/334/31/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши клопотання, яке надійшло з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області НПУ про припинення виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про визнання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2016 року у справі № 334/1530/16-п про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді арешту строком на 7 діб за вчинене правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, такою, що не підлягає виконанню.

Клопотання вмотивоване тим, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 року у справі № 334/1530/16-п клопотання т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо відстрочення строку виконання постанови про застосування адміністративного арешту відносно ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Станом на теперішній час, строк виконання даної постанови (накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту) минув, у зв`язку з чим просить вирішити питання про припинення виконання постанови суду від 16.01.2018 року.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, що не позбавляє суд розгляд справи провадити без їх участі.

Вивчивши матеріал справи №334/1530-16-п та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс постанову.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, що визначені у ст.245 КУпАП, є запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законів.

Будь яка особа, незалежно від її матеріального становища, соціального статусу повинна нести відповідальність за скоєне правопорушення. Принцип невідворотності юридичної відповідальності полягає в неминучості настання такої відповідальності для правопорушника ; оперативності застосування заходів відповідальності за вчинені правопорушення ; професіоналізмі та добросовісності діяльності правоохоронних органів та судів; ефективності заходів, застосовуваних до правопорушників.

Принцип невідворотності відповідальності, не міститься як пряма вказівка в Конституції України, це не позбавляє його важливості для деліктних правовідносин, адже в Основному законі все-таки закріплено принцип т верховенства права (ст.8), несення людиною обов`язків перед суспільством (ст.23), індивідуальний характер юридичної відповідальності (ст.61). а ці принципи, в свою чергу, зумовлюють саму сутність юридичної відповідальності, яка є обов`язковою для осіб, які вчинили правопорушення.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2016 року (справа №334/15302/16-п) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб.

Копію відповідної постанови ОСОБА_1 під особистий підпис отримав 12.05.2016 року (а.с.13), тобто про обов`язок з`явитись до відділу поліції задля виконання вимог постанови він був обізнаним.

Статтею 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 299 КУпАП).

Відповідно до ст.300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. Початок строку відбуття адміністративного арешту обчислювати з моменту затримання.

Статтею 302 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст.247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання. Вказаними обставинами є: видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2016 року (справа №334/15302/16-п) була направлена до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для виконання, тобто в строк, визначений приписами ст. 303 КУпАП.

Згідно листа Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області №2159/40/-/06/09 від 28.11.2016 року суд повідомлено, що вищевказана постанова знаходиться без виконання з причин, що на час неодноразового відвідування ОСОБА_1 за місцем мешкання, зазначеним у постанові, двері його квартири ніхто не відчиняв. Встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не виявляється можливим, оскільки згідно відповіді УДМС України в Запорізькій області від 21.09.2017 року місце проживання останнього не можливо встановити з причин відсутності даних щодо реєстрації чи знаття з реєстрації вказаної особи. (а.с.17).

Обставини припинення виконання постанови, зазначені в п. 5, 6, 9 ст.247КУпАП відсутні, а постанова про накладення адміністративного стягнення звернута до виконання.

Посилання Т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області в своєму клопотанні на те, що у відповідності до положень ч.1 ст. 80 Кримінального кодексу України, особа звільняється від відбування покарання у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, є безпідставним.

Крім того, з аналогічним клопотанням Т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вже звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, який своєю постановою від 16.01.2018 року (провадження №3-в/334/2/18) залишив його без задоволення.

Оскільки постанова суду від 22.04.2016 року була звернута до виконання у строк, визначений Законом, суд дійшов висновку, що підстави для визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, відсутні, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 298, 299, 300, 303, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про припинення виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.