Єдиний унікальний номер №943/12/20
Провадження №3/943/58/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р.

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №045628 від 27.12.2019, що 27 грудня 2019 року о 13 год. 30 хв. на вул. Галицька, 30 в місті Буську ОСОБА_2 керував мотоциклом марки «Спарк», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, будучи представленим повноважним захисником адвокатом Скоробогатим С.В., який у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив повністю та просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів цьому, а сам огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з істотними та грубими порушеннями вимог законодавства, зокрема, без залучення до участі в такому огляді двох свідків, щодо неупередженості яких відсутні сумніви, без складення відповідного акту огляду особи на стан сп`яніння та відсутності підписів свідків, із використанням неналежних засобів доказування та недопустимих доказів винуватості його підзахисного. Крім того, захисник звернув увагу на те, що незалучення поліцейським до огляду його підзахисного на стан сп`яніння на місці зупинки будь-яких свідків свідчить незаповнена графа «свідки чи потерпілі» у надісланому до суду протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутність відеозапису події для усунення наведених сумнівів тощо. За таких обставин захисник вважає, що жодних належних і допустимих доказів для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, а тому покликаючись на вищенаведене та критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», що судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп`яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Приписами пункту 6 Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Відповідно до вимог п. 10 цієї Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Натомість, як убачається із матеріалів справи, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння було проведено з істотним порушенням вищевказаних вимог законодавства та цієї Інструкції. Зокрема до проведення вказаного огляду не було залучено двох свідків, щодо неупередженості яких відсутні сумніви, що є порушенням вимог п. 6 Розділу ІІ цієї Інструкції, а також без складення акта огляду на стан сп`яніння, що не суперечить положенням п. 10 Розділу ІІ цієї Інструкції.

У той же час, як слідує з матеріалів справи, що до протоколу не долучено вищевказаного акта огляду на стан сп`яніння, як і не зазначено будь-яких свідків. При цьому зазначені в рапорті поліцейського Прокоповича Н.Т. від 27.12.2019 двоє свідків: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не може свідчити про їх залучення до проведення відповідного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не має письмових пояснень вказаних осіб як свідків, а також відомості про них відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Більше того, суд не вправі брати до уваги вищезгаданий рапорт поліцейського Прокоповича Н.Т. від 27.12.2019, оскільки як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, ураховуючи неявку Прокоповича Н.Т. в судове засідання, який неодноразово викликався у якості свідка на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_2 , про що у матеріалах справи наявні дві судові повістки про його виклики до суду.

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об`єктивно свідчити про хід даної події, до даної справи про адміністративне правопорушення, до суду надано не було.

В силу вимог п. 22 цієї Інструкції, яким передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції важаються недійсними.

Аналогічною за своїм змістом є також положення частини п`ятої статті 266 КУпАП, якою передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, ураховуючи наведені фактичні обставини та вимоги чинного законодавства у цій частині, процедура проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 була проведена з істотним порушенням вимог п.п. 6, 7, 10, 11 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (за відсутності двох неупереджених свідків, без складення акту огляду водія на стан сп`яніння, оформлення матеріалів огляду згідно з чинним законодавством), а відтак її результати (долучена квитанція приладу Драгер Alcotest 6810 № ARBH-0608 від 27.12.2019) є, на думку суду, недійсним і недопустимим доказом у справі з огляду на положення ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 вищезгаданої Інструкції.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом 27.12.2019 року, ураховуючи недійсність в силу вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційнаскарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос