Справа №758/5995/20 Головуючий в суді І інстанції - Отвіновський П.Л.
Провадження №33/824/3317/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Рубана І.В. та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рубана І.В. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.03.2020 року о 00 год. 40 хв. з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, керував транспортним засобом "Деу" д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Петропавлівська та вул. Захарівська в м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Рубаном І.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк для подання апеляційної скарги на постанову Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року та скасувати її.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням прав ОСОБА_1 гарантованих законом, а також з порушенням процесуальних та матеріальних норм КУпАП. Зокрема, на думку апелянта, судом не досліджено жодних обставин, які мають значення для вирішення справи.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи 05.06.2020 року, адже жодної кореспонденції від Подільського районного суду м. Києва він не отримував. Проте, достовірно знаючи, що адміністративні матеріали, які були складені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 будуть розглядатися в Подільському районному суді м. Києва, останній регулярно переглядав веб-сторінку суду з переліком судових засідань по справах, а також перевіряв інформацію на сайті "Судова влада". За результатами перегляду сайту, було з`ясовано, що розгляд даної справи призначено на 15.06.2020 року о 12 год. 20 хв. Також звертає увагу, що в матеріалах справи міститься телефонограма, згідно якої стверджується, що 03.06.2020 року ОСОБА_1 було направлено смс-повідомлення про розгляд справи. Однак, таке повідомлення, відповідно до положень ст.277-2 КУпАП не можна вважати належним.

Суд першої інстанції, достовірно знаючи, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції проводився відеозапис, не витребував його від органів поліції, не дослідив його, та не пересвідчився в його об`єктивності.

Крім того, всупереч вимог ст.280 КУпАП, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, без виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та працівника поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, та працівника поліції ОСОБА_6 , який відбирав пояснення у свідків та здійснював оформлення направлення на огляд.

Працівниками поліції в порушення вимог Порядку, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року та ст.266 КУпАП не провели огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, не забезпечили під час його зупинки та огляду присутності двох понятих. Також, в матеріалах справи пояснення свідків є наперед надрукованими. В документі заздалегідь сформована позиція, яку хотів представити працівник поліції, який відбирав ці пояснення, що у свою чергу викликає сумнів у тому, що свідки, які зазначені у цих поясненнях надали свої пояснення повно.

Щодо строку подання апеляційної скарги апелянт зазначає наступне. 15.06.2020 року через поштову скриньку Подільського районного суду м. Києва адвокатом Скрипчуком М.Є. була подана в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга по даній справі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.07.2020 року апеляційна скарга адвоката Скрипчука М.Є. була повернута з причин не подання до апеляційної скарги разом з ордером адвоката витягу з договору про надання правової допомоги. Про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 стало відомо 09.07.2020 року з ЄДРСР. 10.07.2020 року адвокатом Рубаном І.В. повторно була подана апеляційна скарга через Подільський районний суд м. Києва. З огляду на вказані обставини, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , його захисників Рубана І.В. та ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення. В десятиденний строк з дня його ухвалення захисником ОСОБА_1 - адвокатом Скрипчуком М.Є. було подано апеляційну скаргу на його оскарження до Подільського районного суду м. Києва. Проте постановою Київського апеляційного суду від 07.07.2020 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з виявленими в ній недоліками. 10.07.2020 року адвокатом Рубаном І.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 було повторно подано до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову від 05.06.2020 року.

Враховуючи вказані обставини та з метою забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення та права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Рубану І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №078773 від 09.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 09.03.2020 року о 00 год. 40 хв. з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, керував транспортним засобом "Деу" д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Петропавлівська та вул. Захарівська в м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.1).

Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився та будь-яких пояснень не надав.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та у найближчому закладі охорони здоров`я безпосередньо підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.03.2020 року (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані пояснення не є належним доказом, тому що вказаних осіб не було безпосередньо допитано в суді, а їх пояснення надані на бланку, є необґрунтованим та такими, що суперечать закону. Оскільки вказаний доказ в повній мірі відповідає вимогам ст.251 КУпАП, будь-які сумніви в об`єктивності чи неупередженості вказаних свідків відсутні, а їх пояснення узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з протоколу А3 №107416 від 09.03.2020 року ОСОБА_1 було затримано з метою припинення правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, і доставлено до службового приміщення ТВП-2, що розташоване по просп. Г. Гонгадзе, 8 в м. Києві.

Враховуючи вказані обставини, на думку суду апеляційної інстанції, факт складання протоколу та відібрання пояснень свідків за вказаною адресою, жодним чином не свідчить про порушення поліцейськими вимог ст.266 КУпАП.

Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 - "Деу" д.н.з. НОМЕР_1 також було затримано працівниками поліції, що підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.03.2020 року.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Не може слугувати підставою для скасування постанови розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки порушені права ОСОБА_1 були відновлені при апеляційному розгляді, а правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з формальних підстав.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Рубану Ігорю Володимировичу поновити строк на оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рубана Ігоря Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль