Справа № 296/1700/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Скрипка О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, водій взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежністю та територіальною цілісністю.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким станом на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на теперішній час оголошено не було.

Згідно статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

21.02.2020 р. о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 та обіймаючи посаду водія взводу забезпечення, порушив вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: військове містечко № НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08 год. 00 хв.22 лютого 2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, прохав суд суворо його не карати.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративний матеріал, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння. Обставин, що обтяжують відповідальність порушника, не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за доцільне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 12 ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи те, що інкриміноване адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, тому він має бути звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сто сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень

На підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Cуддя О. В. Скрипка