П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2020 р. Справа № 596/1262/20

Провадження № 3/596/559/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

представника-адвоката Чернецького В.І.

особи відносно якої розглядається

справа про притягнення до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

31.08.2020 року близько 08:00 год. на автодорозі Т29-19 між с. Чагарі та м. Копичинці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом БАЗ автобус д.н.з. НОМЕР_1 , з порушенням вимог пп.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, а саме перевозив пасажирів в кількості більше 30 людей, що більше ніж сидячих місць, передбачених конструкцією даного транспортного засобу, вказаної в реєстраційному документі на даний транспортний засіб, а саме в транспортному засобі знаходилось 36 осіб, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що в автобусі було не 36 осіб пасажирів, як зазначено в протоколі, а 31 особа і один з них сидів на сходинці. Коли його зупинили працівники поліцїі, він здійснював регулярні перевезення рейс «Старий Нижбірок-Тернопіль» та особа, який сховався та сидів на сходах йому не платив за проїзд, пасажиром не був, усі решта були з квитками.

Захисник-адвокат Чернецький В.І. в судовому засіданні заявив клопотання про направлення матеріалів до Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення. Зазначив, що в протоколі не зазначено нормативний акт, який порушив ОСОБА_1 , а вказано лише що «з порушенням вимог КМУ № 641 від 22.07.2020 року пп.2 п.1 даної постанови». В протоколі в графі «до протоколу додається» зазначено «Згідно опису», тоді як опису в протоколі не передбачено. На відео не зафіксовано шість стоячих пасажирів в салоні автобуса, не зазначено який режим організації перевезень здійснював ОСОБА_1 , тому слід направити матеріали для дооформлення.

Розглянувши матеріали справи, додані до нього матеріали, дослідивши відеозапис, суд дійшов такого висновку.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до вищевказаного Закону, який містить ряд статей та визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб. Відповідно до ст.32 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Відповідно до пп.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, питання про те чи правильно складено протокол та інші матеріали у даній справі вирішувалось суддею при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення і повторного дослідження не потребує.

Так, зазначений протокол містять усі необхідні елементи, передбачені ст. 256 КУпАП, якою визначені вимоги до такого документа та зазначено, що має місце порушення пп.2 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, тому підстав для задоволення клопотання захисника-адвоката Чернецького В.І. про направлення матеріалів до Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, які допускаються в провадженні з розгляду справи про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що транспортний засіб марки БАЗ, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , розрахований на 30 сидячих місць. Особливі відмітки, в тому числі, 28 пас.місць (а.с.4-5).

З обставин справи та доданих до протоколу матеріалів (відеозапису з нагрудної камери поліцейського) видно, що ОСОБА_1 31.08.2020 року близько 08:00 год. здійснював перевезення рейсовим автобусом «Нижбірок-Тернопіль» пасажирів в більшій кількості, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу місць для сидіння(пасажирських місць 28).

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису, з яким повністю погодився ОСОБА_1 в судовому засіданні та не оспорював обставин, що зафіксовані на ньому, вбачається, що мало місце перевезення останнім пасажирів в кількості більшій ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу місць для сидіння. З відеозапису вбачається, що пасажири, окрім як на місцях для сидіння, сиділи на сходах в салоні автобуса.

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачається перевезення пасажирів у більшій кількості, ніж кількість місць для сидіння, які визначено в реєстраційних документах на даний транспортний засіб та наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, з врахуванням винної особи, яка вперше притягається до адмінвідповідальності, що свою вину визнав, що за обставинами справи дії ОСОБА_1 не мали тяжких наслідків та носили нетривалий характер, а тому вважаю, що у справі наявні підстави до застосування ст. 22 КУпАП, тобто дії ОСОБА_1 визнати малозначущими і звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката Чернецького Володимира Івановича про направлення матеріалів до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області для належного дооформлення - відмовити.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю та обмежитись усним зауваженням. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик