Справа № 621/1816/20
Пр. № 3/621/301/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2020 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., за участю прокурора Колот Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, громадянина України, який мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , звільнений з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12», до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень не притягувався,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 416 від 04.07.2020 ОСОБА_1 ставить у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12», є суб`єктом декларування згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подав декларацію перед звільненням, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 416 від 04.07.2020 часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 07.03.2019 дата несвоєчасного подання без поважних причин декларації перед звільненням. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є дата складання даного адміністративного протоколу 04.07.2020.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначивши, що строк, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення на момент розгляду справи судом не сплинув та його необхідно рахувати з дати складення протоколу.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що повідомлення щодо необхідності подання декларації він отримав 02.02.2019 про що, зокрема, вказував у своїх поясненнях, які надавав під час складання матеріалів. Тобто, про факт вчинення правопорушення було відомо ще до вказаної дати, а тому момент виявлення правопорушення є дата, що передує 02.02.2019. Слід звернути увагу також на лист, що міститься на а.с. 15, згідно якого 07.04.2020 до ДУ «Диканівська виправна колонія № 12» надійшов лист-запит про надання інформації та документів стосовно ОСОБА_1 . У цьому листі йде мова про «порушення ним вимог фінансового контролю, визначеного Законом України «Про запобігання корупції». Вказане вище свідчить про те, що моментом виявлення правопорушення була дата, що передує 02.02.2019, а це прямо свідчить про сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що з часу вчинення адміністративного правопорушення, строки встановлені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчилися, ОСОБА_1 вважає, що дана справа підлягає закриттю, з підстав, передбачених пунктом 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексу - Національне агентство) від 13.02.2020 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

- щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

- декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування;

- декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

- декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

З матеріалів справи, а саме копії листа Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12» від 13.04.2020 вих. № 1/2-1855/Гм вбачається, що ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора відділу охорони Державної установи призначений на підставі наказу Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12» 30.01.2018. На підставі наказу Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12» 02.01.2019 останній звільнений зі служби за власним бажанням, в останній день служби була видана трудова книжка і проведено остаточний розрахунок. Під час прийняття ОСОБА_1 на службу останній, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», належним чином був попереджений про обмеження, заборони, вимоги, встановлені зазначеним законом (а.с. 15-16).

Отже, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія № 12», являючись суб`єктом декларування згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, повинен був подати не пізніше двадцяти робочих днів з 02.01.2019 декларацію «перед звільненням». При цьому, вказана декларація була подана ОСОБА_1 07.03.2019.

Разом з тим, частиною 4 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що а дміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Орган Національної поліції вважав днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 04.07.2020.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення включає як один з його етапів складення протоколу, яким це провадження порушується. Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення особою адміністративного правопорушення, а протокол є фіксацією вчиненого.

В контексті положень статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення складання адміністративного протоколу є фактичне закінчення етапу здійснення перевірки, проте не виявлення ознак адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме ОСОБА_1 , було направлено 03.01.2019.

При цьому, слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане Європейський суд з прав людини, зокрема, висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При цьому, було встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 07.03.2019 о 13:16 год.

Тобто, інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 07.03.2019 року.

Суд не може погодитись з твердженням у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 416 від 04.07.2020, про те що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу, так як на момент його складання зібрані необхідні докази, що в сукупності і свідчать про ознаки правопорушення, оскільки датою виявлення правопорушення є дата моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій, яка очевидно передувала збиранню необхідних доказів в результаті чого в решті і складений відповідний протокол.

Повноваження НАЗК складати протоколи за статтями 172-4 - 172-9, передбачені статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки, так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також передання матеріалів іншому органу, також уповноваженому на складення протоколів за цією категорією справи, не може бути підставою для повторного початку перебігу строків, визначених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з моменту отримання матеріалів цим органом.

Отже, на момент надходження до суду матеріалу, строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визначені частиною 4 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сплинули.

Згідно з вимогами пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тлумачення абзацу першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: