Єдиний унікальний номер 235/1530/20
Провадження №3/235/742/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Коваленко В.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відношенні

ОСОБА_1 , в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області, за ч.2 ст.212-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2020 року встановлено, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в Донецькій та Луганській областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини О.Я. Маголою було встановлено, що ОСОБА_2 звернувся стосовно порушення в.о ОСОБА_3 генерального директора КНП «Покровська клінічна лікарня ЛІЛ» Покровської міської ради ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». За даною скаргою Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини у відповідності до ст.. ст.16,17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» відкрито провадження.

Як встановлено із матеріалів звернення заявника, останній з метою отримання публічної інформації звернувся до КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» з запитом на отримання публічної інформації та просив надати документи, а саме: копію наказу про прийняття на роботу в 2019 році лікаря-інфекціоніста ОСОБА_4 .

У відповідь заявник отримав лист від 03.02.2020 № 01-17/272 про те, що адміністрація КНПМ «Покровська клінічна ЛІЛ» не може надати інформацію щодо ОСОБА_4 , оскільки вона містить персональні дані і не може бути розголошена.

Вказане свідчить про порушення прав заявника на отримання повної, достовірної та точної інформації, та законних інтересів, як запитувача публічної інформації, передбачених законом.

Таким чином, виконуючим обов`язки генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_1 грубо порушено Закон України «Про доступ до публічної інформації», а саме неправомірно обмежено у доступі до інформації, не надано інформацію. Відтак, у діях в.о. генерального директора ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП, а саме ненадання інформації.

Дослідивши матеріали даної справи, суддя зазначає наступне.

Положеннями ст.ст. 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані та обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

До протоколу ОСОБА_1 надала пояснення, згідно яких свою вину не визнає та зазначила, що ОСОБА_2 звернувся до КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» із запитом щодо інформації, яка є власністю іншого суб`єкта персональних даних, а саме фізичної особи ОСОБА_4 , тобто інформація про найманих працівників є базою персональних даних, оскільки, особові справи, трудові книжки, копії паспортів, документів про освіту зберігаються та обробляються роботодавцем. Запитувачем інформації подано вимогу про надання йому копії наказу про прийняття на роботу іншої фізичної особи. Він не запитував про факт прийняття на роботу, а просив саме документ, який відображає відносини між ОСОБА_4 та КНП та містить персональні дані особи. Також ОСОБА_1 звернулась особисто до ОСОБА_4 із запитанням, чи дозволяє вона надати ОСОБА_2 копію наказу про прийняття на роботу до КНП, на що вона відповіла відмовою.

На виконання вимог Відділу регіонального представника в Донецькій та Луганській областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в.о. генерального директора КНП «Покровська клінічна лікарня ЛІЛ» ОСОБА_1 було надано відповідь від 21.02.2020 № 01-17/492 та копія наказу № 196 від 13.12.2019 про прийняття на роботу ОСОБА_4 .

Розглянувши клопотання особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи суддя зазначає наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.212-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Суддя зауважує, що зміст ст.62 Конституції України дозволяє констатувати, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.10-1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації») та юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів (п. 2 ч. 1 ст.13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»);

Визначене поняття "суб`єкт владних повноважень" не охоплює посадових КНП «Покровська клінічна лікарня ЛІЛ», оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб`єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-УІ «Про доступ до публічної інформації». У зв`язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов`язки розпорядника інформації, у тому числі обов`язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-УІ).

Більш того, згідно статті 7 цього Закону конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. За статтею 2 зазначеного Закону, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.За змістом статті 6 цього Закону Первинними джерелами відомостей про фізичну особу є: видані на її ім`я документи; підписані нею документи; відомості, які особа надає про себе. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. За ч. 1 ст. 12 цього Закону збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини №39598/03 від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» та рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), а інших належних доказів контролюючим органом не надано, суддя, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Коваленко