Справа № 594/1478/20
Провадження № 3/594/721/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., вивчивши матеріали, що надійшли від заступника начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

02 листопада 2020 року на адресу Борщівського районного суду Тернопільської області від заступника начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 717302 від 29 жовтня 2020 року про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 44-3 КУпАП.

Вказаний протокол складений ст. ДОП Борщівського ВП Максимчук Р.П. 29.10.2020р. в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 717302 від 29 жовтня 2020 року вбачається, що 23 жовтня 2020 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с.Білівці по вул.Загородня, будучи хворим на COVID-19, покинув місце самоізоляції, а саме поїхав на вул.Калічанка с.Білівці, чим порушив п.п.3 п.10 постанови КМУ від 12.07.2020 №641, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що протокол відносно ОСОБА_1 складено не у відповідності до вимог чинного законодавства у зв`язку з чим такий підлягає поверненню для належного оформлення.

Так, ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП, ст. ДОП Борщівського ВП Максимчук Р.П. в повному обсязі не дотримано.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно підпункту 3 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», обсервації та самоізоляції підлягають особи, які підпадають під критерії, визначені в рішенні про встановлення карантину.

Відповідно до пунктів 20, 21, 22, 23, 24, 25 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», самоізоляції підлягають: особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом захворювання на COVID-19 у легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації. До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції : лікуючим лікарем - про осіб, щодо яких є підозра на інфікування, або осіб, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації, про перелік осіб, які мали контакт з пацієнтом із підтвердженим випадком COVID-19. За погодженням з лікуючим лікарем або працівниками державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю особа, яка потребує самоізоляції, вносить до системи інформацію, передбачену підпунктами 1-8 пункту 24 цієї постанови, самостійно через мобільний додаток. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19. Строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які: мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту із хворим; здійснили перетин державного кордону та проходять самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону. Зобов`язання щодо самоізоляції припиняється автоматично після закінчення строку самоізоляції або з інших підстав, установлених цією постановою. Установлений строк самоізоляції може бути змінено відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я особами, визначеними абзацами третім - п`ятим пункту 21 цієї постанови. У разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про:

1) прізвище, ім`я, по батькові особи;

2) стать;

3) дату народження;

4) визначене особою місце самоізоляції (у разі ненадання особою відомостей про місце самоізоляції місцем самоізоляції вважається зареєстроване місце проживання особи);

5) зареєстроване місце проживання особи;

6) засоби зв`язку (номер телефону);

7) місце роботи, заклад освіти із зазначенням їх адрес;

8) наявність можливості забезпечення піклування про особу іншими осбами;

9) стан здоров`я (зокрема про перебіг хвороби COVID-19, результати досліджень за методом полімеразної ланцюгової реакції, про госпіталізацію особи);

10) контактних осіб (за наявності);

11) строк самоізоляції.

Лікуючий лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими.

При цьому як в протоколі так і в доданих до нього матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 є хворим на COVID-19, входить до переліку осіб, що підлягають самоізоляції, також відсутні відомості про те, яким чином останній взяв на себе зобов`язання щодо самоізоляції, строк такої самоізоляції, місце здійснення самоізоляції, повідомлення про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних, а також відсутні відомості з Єдиного державного веб-порталу електронних послуг щодо ОСОБА_1 які мали б бути внесені відносно нього на підставі п.24 та п.25 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» лікуючим лікарем у разі здійснення особою самоізоляції.

Отже, поліцейським у протоколі повністю не викладено суть правопорушення, не зібрано та не долучено до нього доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП України при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Такі дані відсутні в матеріалах адміністративної справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність обставин, які не дають можливості повно та об`єктивно розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен він у його вчиненні, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст.256 КУпАП України та ознайомленням особи, що вчинила правопорушення, зі змістом протоколу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.256 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 717302 від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП повернути Борщівському відділенню поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для належного оформлення.

Суддя: