Справа № 263/3196/20
Провадження № 3/263/1285/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 березня 2020 року о 20 год. 46 хв., рухаючись по проспекту Будівельників поблизу будинку № 147а у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «Nissan Maxima», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродні блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Д`яконової К.І. до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона просила суд: закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; у разі призначення судового розгляду за участі осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитати у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . На обґрунтування заявленого клопотання захисник посилається на те, що під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , співробітниками поліції останній пояснив, що не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та ознаки такого у нього відсутні. У його транспортному засобі знаходилися пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є свідками указаних подій. З наданого до протоколу відеозапису повинна вбачатися відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Фактично підставою для підозри знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння була перевірка його особи працівниками поліції у базі МВС та встановлення, що ОСОБА_1 є особою, підозрюваною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, що, на думку захисника, з урахуванням презумпції невинуватості, не є підставою вважати ОСОБА_1 особою, яка потенційно перебуває у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя» для здійснення його перевірки на стан сп`яніння. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 одразу після закінчення складання співробітниками патрульної поліції протоколу, який тривав з 21:40 год. по 22:20 год., поїхав до указаного медичного закладу. Відповідно до довідки № 302, виданої КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя», ОСОБА_1 пройшов огляд лікаря-нарколога, висновок огляду: тверезий, дата та час проведення огляду 06 березня 2020 року з 22:33 год. по 00:05 грн. Свідки, зазначені у протоколі фактично не були очевидцями подій, викладених у протоколі, а лише підписали бланки, які їм надали працівники поліції.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 292529 від 06 березня 2020 року доданий рапорт, відеозапис, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Пояснення указаних свідків також узгоджуються та відповідають даним відеозапису № з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано те, що на неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 ухилявся від відповіді та запитував про наслідки у разі підтвердження того, що він тверезий, на що йому роз`яснено працівником поліції, що дана поведінка розцінюється як відмова від проходження такого огляду в присутності двох свідків.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що працівники поліції упереджено відносилися до ОСОБА_1 через наявність кримінального провадження відносно нього за статтями у сфері незаконного обігу наркотиків, тому останній вирішив самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду а на пропозицію працівника поліції пройти такий огляд відповів відмовою, оскільки такі ґрунтуються на власному судженні сторони захисту.

Суд не приймає доводи адвоката про те, що свідки не були очевидцями обставин, викладених у протоколі, а лише підписали бланки працівників поліції, оскільки вказані обставини не викликають жодного сумніву та відповідно до відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності цих свідків.

Адвокатом у разі необхідності заявлене клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у разі призначення судового розгляду за участі осіб, які беруть участь у розгляді справи, але захисником не наведено жодних підстав для їх допиту, зокрема не вказано, які обставини указані свідки можуть підтвердити або спростувати, що входять до предмету доказування або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а безпідставне клопотання про допит свідків, в якому відсутні обгрунтовані підстави для їх допиту, є наслідком затягування розгляду справи та не ґрунтується на положеннях ст. 245 КУпАП.

Відповідно до наданої стороною захисту довідки № 302, виданої КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя», ОСОБА_1 пройшов огляд лікаря-нарколога, висновок огляду: тверезий, дата та час проведення огляду 06 березня 2020 року з 22:33 год. по 00:05 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського та на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд проведений з порушення вимог цієї статті вважається недійсним.

З долученої до матеріалів справи довідки № 302 не вбачається, що вказаний огляд ОСОБА_1 проводився у присутності поліцейського.

Тому доводи сторони захисту про те, що після відмови проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов такий огляд самостійно, не свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду проводиться в присутності поліцейського. Однак такий огляд ОСОБА_1 пройшов самостійно після складання відносно нього протоколу та за відсутністю поліцейського, що вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 саме п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, його дії порушили вимоги п. 2.5 ПДР України та містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика