Справа № 446/2050/19 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.М.
Провадження № 33/811/34/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника -адвоката Багрія О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської від 10.12.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресами: АДРЕСА_1, і АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20 вересня 2019 року о 21:50 год. на 11км + 500 м автодороги Львів- Рава Руська керував транспортним засобом «BАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння був визначений із застосуванням приладу «Драгер 6810» з результатом 0,43 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою.

Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то слухання справи в суді першої інстанції відбулося без його участі оскільки він перебував на лікарняному, а копію постанови отримав лише 20.12.2019 про що розписався у відповідній заяві, а тому даний строк пропустив з поважної причини.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликаються на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він не погодився зі змістом протоколу, а також визнав результат приладу «Драгер». У справі відсутні дані, що йому пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Також відсутній в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що суперечить Інструкції про порядок зберігання, видачі, використання нагрудних відеокамер. Таким чином суд першої інстанції не мав можливості повно та всебічно дослідити обставини справи і відповідно постановити законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Багрія О.Л. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 375201 від 20.09.2019, складений о 21:55 год. у смт. Запитів, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків (а.с. 2);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання технічних засобів, де зазначено, що при огляді виявлено ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, нечітка; результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 0,43 проміле, який ОСОБА_1 не підписав (а.с.3).

- роздруківкою тесту № 1058 з приладу «Драгер» в якому зазначено результат тесту проведеного ОСОБА_1 - 0,43 проміле (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили своїми підписами факт проходження ОСОБА_1 у встановленому порядку перевірку на стан алкогольного сп`яніння, з визнанням показника приладу «Драгер» - 0,43 проміле (а.с.5,6).

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції наполягав, що в прилад «Драгер» дув, але п`яним не був і з результатом не погодився через що просив працівників поліції відвести його у медичний заклад, але цього зроблено не було. Дане покликання не знайшло підтвердження в матеріалах справи. У протоколі він нічого про це не написав і самостійно на огляд в медичний заклад не поїхав.

Адвокат Багрій О.Л. наполягав, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції не повезли останнього в медичний заклад, що підтвердити чи спростувати показник приладу «Драгер», а отже є всі підстави для закриття провадження по справі.

На думку апеляційного суду при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена