Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1191/20
Провадження № 3/321/482/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2020 смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2020 року о 22 год. 38 хв. ОСОБА_1 в с. Орлянське Василівського району Запорізької області по вул. Центральна, 374, керував автомобілем BMW д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з роту, нестійка хода. Від усіх форм та методів освідування на предмет вживання спиртних напоїв відмовився, а також від продуття приладу «DRAGER», чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначив про необхідність закриття провадження по справі через відсутність в матеріалах справи підтверджень складу адміністративного правопорушення, допущення порушень діючого законодавства при складанні протоколу, відсутність відеофіксації та направлення на проходження освідування.

Дослідивши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в адміністративному матеріалі містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102464 від 16 вересня 2020 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 319910 від 27.06.2020 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно записів у протоколі про адміністративне правопорушення: 16 вересня 2020 року о 22 год. 38 хв. ОСОБА_1 в с. Орлянське Василівського району Запорізької області по вул. Центральна, 374, керував автомобілем BMW д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з роту, нестійка хода. Від усіх форм та методів освідування на предмет вживання спиртних напоїв відмовився, а також від продуття приладу «DRAGER», чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, зазначено, що до протоколу додаються: рапорт та відео, які в матеріалах справи відсутні. На запит суду, отриманого Дніпрорудненським ВП Василівського ГУНП в Запорізькій області13.10.2020 року згідно зворотного повідомлення, диск з відеозаписом не наданий.

Клопотання про виклик свідків суду не заявлялось.

Оцінивши встановлене, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАПпротокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі. Яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським уприсутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.п. 1,2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року,ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу І п.6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Фактичні обставини вчиненого діяння можна поділити на дві групи: а) обставини, що мають безпосереднє значення для вирішення питання про наявність або відсутність складу правопорушення; б) обставини, що перебувають за рамками складу правопорушення, але мають значення для індивідуалізації відповідальності. Вони можуть бути встановлені різними способами: опитуванням осіб, що володіють інформацією, яка має значення для справи (правопорушники, потерпілі, свідки, експерти); проведенням експертизи; освідуванням; вилученням, наприклад, документів; знаходженням речових доказів на місці вчинення правопорушення; огляду тощо. Всі встановлені обставини фіксуються у відповідних процесуальних документах. Такими документами є пояснення, висновки, акти, протоколи. На цьому завершується етап установлення фактичних обставин. Етап процесуального оформлення результатів розслідування починається з аналізу зафіксованих у перелічених документах всіх обставин у справі і завершується складанням протоколу про адміністративне правопорушення повноважною на те особою (ст. 255 КУпАП). Саме протокол„ єпроцесуальним документом, шо фіксує закінчення розслідування.Протокол про адміністративне правопорушення не належить до документів довільної форми, а встановлює обов`язковий перелік відомостей та атрибутів, які повинні в ньому міститися. Підставою для складання протоколу є достатні дані, які свідчать про наявність в діянні особи ознак правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим процесуальним документом, у якому відображено та закріплено дані про особу правопорушника, його права, юридично значущий факт вчинення протиправних дій, а також висновок посадової особи, яка склала протокол про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і долучено до справи їх письмові пояснення, викладені на окремих аркушах, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі. Клопотання про виклик свідків суду не заявлено.

Згідно вимог ч.іст.272 КУпАПяк свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркагііч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 p., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином, безпосередні показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в суді мали б більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення, згідно яких у суду є обґрунтовані сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.оскільки зазначені свідки не допитувалися в судовому засіданні. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/ 17.

Крім того, до матеріалів справи не долучений диск з відеозаписом, в зв`язку з чим всі дії щодо зупинки транспортного засобу, пред`явлення вимоги проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, суду надано не було, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність відеозапису та долучення його до матеріалів справи.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомості про долучення акту направлення, який відсутній в матеріалах справи, не зважаючи на його обов`язковість при складанні матеріалу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, слід дійти висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні, достовірні і допустимі докази, які б доводили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАПслід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко