Св ятошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/7126/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Копай Барського р-ну Вінницької обл., громадянки України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який працює керуючою магазину «Півціни», заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 18.09.2020 о 12 год. 00 хв. по вул. Ірпінська, 78-А в м. Києві, займаючи посаду керуючою магазином «Півціни», та перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме: не проведено навчання з персоналом щодо правил використання та утилізації ЗІЗ, не здійснюється контроль за дотриманням правил: відсутній достатній запас рукавичок, не проводиться вологе прибирання приміщень і дезінфекція (в магазині брудна підлога, під стелажами скупчення пилу, бруду) з дотриманням кратності, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. 17 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», абз. 3 п. 7, абз. 3 п. 8 Постанови Головного державного санітарного лікаря № 17 від 09.05.2020. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що працює керуючою магазину « Півціни » і відповідальність за порушення ст. 443 КУпАП покладається виключно на суб`єктів господарювання, а не на їх персонал, оскільки останні не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання. У протоколі про адміністративне правопорушення та у доданих до нього матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що саме на керуючу магазину покладено дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню коронавірусної хвороби. Крім того, до матеріалів справи не долучено ніяких відео та фото фіксації на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП. Таким чином, за відсутністю допустимих та безсумнівних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 261 від 18.09.2020, складений стосовно ОСОБА_1 ; опитувальник щодо організації протиепідемічних заходів на підприємствах та організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, розміщених на території міста Києва; фотоматеріали, додані до протоколу; копію посадової інструкції керуючого магазину «Півціни на все», суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ст. 443 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до абз. 16 ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України з встановлено карантин.

Відповідно до ст. 17 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 № 641 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно з положеннями абз. 3 п. 7 та абз. 3 п. 8 постанови від 09.05.2020 № 17 «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ; вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни.

Відповідно до ст. 41 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 18.09.2020 о 12 год. 00 хв., займаючи посаду керуючою магазином «Півціни», та перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), а саме: не проведено навчання з персоналом щодо правил використання та утилізації ЗІЗ, їх утилізації та забезпечення контролю за використанням ЗІЗ; не забезпечено вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 261 від 18.09.2020, складеного стосовно ОСОБА_1 ; фотоматеріалами, доданими до зазначеного протоколу, а також поясненнями, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, то дане клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що зазначені нею доводи в повному обсязі спростовуються ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ст. 443 КУпАП,а саме у виді штрафу.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7, 9, 23, 401, ст. 443, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь