ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/228/20 Справа № 201/8871/19 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Корсуновського Павла Юрійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2020 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 12 грудня 2017 року о 17.00 год. керуючи автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг вул.Бородинської та вул.Олександра Кониського в м.Дніпро, своєчасно не вжив заходів щодо зниження швидкості аж до зупинки та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який виїжджав з другорядної дороги та після зіткнення, продовжив некерований рух, скоїв наїзд на автомобіль марки «Daewoo» державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керує ОСОБА_3 та автомобіль марки «Audi» державний номерний знак НОМЕР_4 , яким керує ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено, завдані матеріальні збитки, водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Корсуновський П.Ю. просить постанову скасувати, та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 03.07.2019 було складено всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП та вважає, що підставою для його складення стало безпідставне звернення адвоката Пугача А.В. до органу поліції, що не було взято до уваги судом першої інстанції. Разом з цим, апелянт вказує на протиріччя протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 173224 від 03 липня 2019 року, протоколу огляду місця дорожно-транспортної пригоди від 12.12.2017 та схеми до протоколу огляду ДТП від 12.12.2017, на які як на доказ посилався суд першої інстанції. А саме, в протоколі від 03.07.2019 вказано про пошкодження 4 транспортних засобів, коли в ДТП, яка мало місце 12.12.2017 в м. Дніпрі на перехресті нерівнозначних доріг було вказано 5 транспортних засобів. Разом з цим, захисник наголошує на тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2019 року відсутні відомості про потерпілих. Окрім того, апелянт вказує, на вибірковість дослідження судом першої інстанції доказів у справі, а саме необґрунтоване відкидання пояснень ОСОБА_1 та надання переваги поясненням зацікавленої особи ОСОБА_2 . Окрім того, судом було надано перевагу відео із відеореєстратора транспортного засобу Chevrolet AVEO н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 та висновкам експертного дослідження проведеного на замовлення ОСОБА_2 , де експерт спирався лише на пояснення ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Корсуновського П.Ю., які апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Пугача А.В., які просили постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції повно та всебічно не дослідив обставини справи, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 та, відповідно, наявність в його діях складу правопорушення.

Як видно з оскаржуваної постанови, визнаючи доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд, зокрема, посилався на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №173224 від 03.07.2019, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2017, схему до нього, фототаблицю, на відеозаписи з камер відеореєстраторів учасників ДТП, а також на їх пояснення. Ці докази суд визнав такими, що повністю узгоджуються з висновком судово-автотехнічної експертизи №2058-18 від 27.03.2019, яким визначено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 ПДР, а також наявність причинного зв`язку між цими діями та наслідками у вигляді ДТП.

Враховуючи ці докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що водію ОСОБА_1 об`єктивно нічого не заважало завчасно побачити автомобіль «Chevrolet Aveo», під керуванням ОСОБА_2 , що виїжджав на перехрестя, оскільки авто червоного кольору, вже перетнуло перехрестя та не заважало оглядовості перехрестя в цілому.

Надавши оцінку наведеним твердженням, суд апеляційної інстанції вважає, що суд, хоча і перевірив докази у справі, проте не надав юридичної оцінки діям кожного з учасників ДТП та фактично обґрунтував своє рішення висновками експерта, яким оцінено ці дії виключно з технічної точки зору.

Так, у випадках, коли передбачені ст. 124 КУпАП, небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суд, незалежно від наведених експертом висновків, повинен був з`ясувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший водій можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Як видно з оскаржуваного рішення, суд констатував у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п.12.3 ПДР, внаслідок чого відбулося ДТП, визнавши, що вони перебувають у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками.

Водночас, матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що водій ОСОБА_2 , рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя, перед яким встановлений дорожній знак 2.1, повинен був надати дорогу всім транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, зокрема ОСОБА_1 , а перед відновленням руху впевнитись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.11. та знаку 2.1 ПДР.

Отже, є очевидним, що небезпека для учасників руху виникла саме з боку водія ОСОБА_2 , який першим порушив ПДР та мав технічну можливість запобігти зіткненню, шляхом виконання в робочому режимі зазначених вимог ПДР, саме тому його дії й перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Ці обставини, окрім висновку судово-автотехнічної експертизи №2058-18 від 27.03.2019, встановлені й постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2020 року щодо ОСОБА_2 , яка набрала чинності 03 травня 2019 року.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не врахував повною мірою протиправних дій іншого учасника ДТП ОСОБА_2 . При цьому, у своєму рішенні взагалі на ці обставини не посилався та не навів мотивів з яких він їх не враховує при визначенні ступеня вини кожного з учасників ДТП.

Отже, суд фактично не з`ясував, хто з водіїв і якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а далі - і аварійну ситуацію.

Не враховано судом і положень п.1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила, тоді як ОСОБА_1 , наближаючись по головній дорозі до перехрестя, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій автомобіля, який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги ПДР і надасть дорогу автомобілю, під його керуванням.

Суд звертає увагу й на те, що у разі, коли дорожньо-транспортна пригода сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування закону особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки небезпека для учасників руху та сама дорожньо-транспортна пригода, що сталася, було зумовлено саме порушенням іншим учасником ДТП - ОСОБА_2 п.п. 16.11. та вимог знаку 2.1 ПДР, що виключає їх обопільну вину.

Окрім наведеного, суд першої інстанції порушив й принцип безпосередності дослідження доказів. Як видно з матеріалів справи, суд при розгляді цієї справи не досліджував взагалі матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , а керувався лише копіями документів, долучених до справи щодо ОСОБА_1 . захисником ОСОБА_2 - адвокатом Пугач А.В., що в сукупності ставить під сумнів належність та допустимість письмових доказів, на які посилається суд в обгрунтування своїх висновків.

Вирішуючи питання про обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд, виходить також й з того, що викладені у постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, з постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2020 року видно, та об`єктивно підтверджується матеріалами справи, що після зіткнення автомобіль «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_5 , продовжив некерований рух і скоїв наїзд на автомобіль «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_3 , яким керує ОСОБА_3 , автомобіль «Audi 100», н.з. НОМЕР_4 , яким керує ОСОБА_5 та автомобіль «Hyundai Santa Fe», н.з. НОМЕР_6 , яким керує водій ОСОБА_4 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водію ОСОБА_2 також спричинено тілесні ушкодження.

Між тим, в межах справи щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції встановив, що внаслідок ДТП було скоєно наїзд на автомобіль марки «Daewoo» державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керує ОСОБА_3 та автомобіль марки «Audi» державний номерний знак НОМЕР_4 , яким керує ОСОБА_4 , в той час як внаслідок ДТП було пошкоджено ще один транспортний засіб - «Hyundai Santa Fe», н.з. НОМЕР_6 , а автомобіль марки «Audi» державний номерний знак НОМЕР_4 перебував під керуванням ОСОБА_5 .

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справу судом першої інстанції розглянуто з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази, наявні у ній, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, перевірені не були, внаслідок чого суд дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Корсуновського Павла Юрійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2020 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко