Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/3338/20
пр. № 3/759/1659/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Київській обл. ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мирне Слов`янського р-ну Донецької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 16.02.2020 о 12 год. 20 хв. керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та рухався по автошляху М-06 «Київ-Чоп» 19 км, з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху,за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою експрес-тесту. При цьому, від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога він відмовився, так як йому терміново потрібно було їхати додому до маленької дитини, яка залишилася сама.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199112 від 16.02.2020, який складений стосовно ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.02.2020; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.02.2020, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській обл. ДПП лейтенанта поліції Шаранди О.О. від 16.02.2020; розписку ОСОБА_5 від 16.02.2020; відеозаписи із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП в Київській обл., які містяться на диску DVD-R, та на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, суддя дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199112 від 16.02.2020 та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 16.02.2020 приблизно о 12 год. 20 хв. у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199112 від 16.02.2020, відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у Київській обл.; поясненнями ОСОБА_1 , а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.02.2020 року.

Крім того, на переглянутих у судовому засіданні відеозаписах з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у Київській обл., чітко вбачається, що ОСОБА_1 не бажав за будь-яких умов та обставин проходити огляд у лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що експрес-тести поліцейськими не проводяться, а відповідно до чинного законодавства водій повинен на вимогу поліцейського пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Також необхідно зазначити, що жодних клопотань щодо виклику в судове засідання свідків або долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення документів, ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 7, 9, 23, 401, 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь