Справа № 456/294/20
Провадження № 3/456/255/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 11.01.2020, о 23 год 47 хв, в с. Дуліби по вул. Шевченка Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом - автомобілем «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, надав суду пояснення, за змістом яких його зупинили працівники поліції і після розмови на підвищених тонах, витягнули його з машини, одягнули кайданки та відвезли до поліції. Пізніше вони поїхали до лікарні, де він пройшов огляд на стан сп`яніння. На місці зупинки свідків не було. Працівники поліції забрали в нього телефон і видалили відео, що він знімав.

Захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП, в обґрунтування якого покликаючись на те, що працівниками поліції не надано доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тому відсутні були підстави для проведення огляду в закладі охорони здоров`я. До матеріалів справи долучений Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд не може брати до уваги пояснення свідків, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути доказом. У протоколі зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є медичними працівниками, які проводили огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а тому в силу пункту 6 Розділу ІІ Інструкції не можуть бути свідками, оскільки щодо їх неупередженості є сумніви. У висновку щодо результатів медичного огляду відсутній підпис ОСОБА_1 , що свідчить про не ознайомлення його з результатами огляду. Також, при ньому не складали протокол та не пропонувалося дати пояснення. Від керування транспортним засобом він не відсторонювався та керування транспортним засобом не передавалось іншими особам. Працівники поліції безпідставно заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_1 та без його дозволу видалили відеозапис ,який був доказом неправомірності дій працівників поліції.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом серії БД №324240 від 12.01.2020, яким встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2020, о 23 год 47 хв, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2);

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від продуття Алкотестера «Драгер 6820» відмовився (а.с.3);

направленням, який підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою його огляду для виявлення стану сп`яніння (а.с.4);

висновком щодо результатів медичного огляду №15 від 12.01.2020, проведеного о 00 год 15 хв, згідно з яким ОСОБА_1 на час проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом, відповідно до вимог ст. 272 КУпАП, заслухано пояснення свідків.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що в січні 2020 року під час патрулювання виявили транспортний засіб, який порушив ПДР, а саме: перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Зупинивши в с. Дуліби Стрийського району цей транспортний засіб виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що водій відмовився. Все це відбувалося у присутності свідків. Водій повідомив, що не довіряє їм і погодився пройти огляд у лікарні. Ключі від транспортного засобу віддали ОСОБА_1 , оскільки той запевнив, що приїде його брат і забере машину.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що під час патрулювання виявили транспортний засіб «Рено Кенгу», який перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Цей транспортний засіб вони зупинили у с. Дуліби Стрийського району. З салону автомобіля він почув запах алкоголю, тому запропонували водієві продути «Драгер», на що той відмовився при свідках. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні водій погодився.

Крім цього судом досліджено надані на запит суду копії матеріалів щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за 12.01.2020, а саме: журнал реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт медичного огляду та направлення свідчать про правомірність проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення свідків, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми.

Суд погоджується з аргументами захисника про неможливість взяття до уваги пояснення свідків, які не допитувалися у судовому засіданні та які не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, однак зауважує, що в основу судового рішення показання цих свідків суд не покладає та такі судом доказами не визнані.

Водночас, суд зазначає, що вищевказані досліджені судом докази підтверджують наявність свідків на місці зупинки транспортного засобу, а з оглянутого у судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського вбачається поведінка ОСОБА_1 , який на місці зупинки транспортного засобу на пропозицію поліцейського пройти огляд на стані сп`яніння не реагував, хоч щодо проходження огляду в загальному не заперечував.

Таким чином, така поведінка ОСОБА_1 , на переконання суду, давала поліцейським підстави дійти обґрунтованого висновку, що водій транспортного засобу відмовляється (не бажає) пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим поліцейським було оформлено відповідні акт і направлення, після чого доправлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння.

Досліджені вищевказані докази свідчать про те, що дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Суд вважає помилковими аргументами захисника щодо порушення працівниками поліції вимог пункту 6 Розділу ІІ Інструкції, які залучили свідками медичних працівників, що проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зазначивши їх такими у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ця норма стосується залучення свідків під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не залучення їх під час огляду у закладі охорони здоров`я. Однак, з огляду на викладені вище аргументи, суд звертає увагу на те, що показання цих свідків ним не покладено в основу судового рішення і не визнано доказами.

Інші аргументи захисника (не ознайомлення ОСОБА_1 з результатом огляду, не складання при ньому будь-яких документів, безпідставне заволодіння поліцейськими його телефоном та видалення відео, яке він на нього знімав) суд вважає необґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними та допустимим доказами.

Пояснення ОСОБА_1 , отримані у судовому засіданні, хоч і є доказом у розумінні статті 251 КУпАП, однак у сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами не спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини і є недостатнім доказом для породження обґрунтованих сумніви у достовірності цих обставин.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський