Провадження № 3-6875/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 суддя Солом`янського районного суду м. Києва Курова О.І., при секретарі Григорович Л.Л., за участю прокурора Сказка Р.І., захисника Васильєва М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні об`єднану справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Солом`янського районного суду міста Києва Курової О.І. з Національного агентства з питань запобігання корупції надійшло два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень відносно однієї особи - ОСОБА_1 , які постановою суду від 09.10.2020 року були об`єднані в одну судову справу.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення №№ 30/37, 30/38 від 09.07.2020 року ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді завідувача 4 сектору Департаменту логістики Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, 24.12.2019 на засіданні Центральної житлово-побутової комісії Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, до складу якої входить, не повідомив Центральну житлово-побутову комісію Держспецзв`язку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час розгляду та голосування за рішення, що стосується його особисто та щодо якого у нього наявний приватний інтерес: визначення черговості розподілу придбаного житла між загальною чергою та списками осіб, які користуються правом позачергового та першочергового одержання житлових приміщень у Центральній житлово-побутовій комісії Держспецзв`язку, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 28, частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді завідувача 4 сектору Департаменту логістики Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, 24.12.2019 на засіданні Центральної житлово-побутової комісії Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, до складу якої входить, брав участь у розгляді та голосуванні за рішення, що стосувалось його особисто та щодо якого у нього наявний приватний інтерес: визначення черговості розподілу придбаного житла між загальною чергою та списками осіб, які користуються правом позачергового та першочергового одержання житлових приміщень у Центральній житлово-побутовій комісії Держспецзв`язку, чим вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів та порушив вимоги пункту 3 частини першої статті 28, частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засідання зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тому просив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Васильєв М.О. щодо складених протоколів 30/37 від 09.07.2020 року та 30/38 від 09.07.2020 року зазначив. що суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями відсутня. Потенційний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 дійсно був, в силу наявності приватного інтересу, який полягав у можливості отримання квартири, згідно визначеної законодавством черговості. Проте конфлікт інтересів був потенційний, а не реальний. НАЗК не зазначено, які конкретно службові повноваження ОСОБА_1 суперечили б його приватному інтересу, тобто не вказано та необґрунтовано, яким чином приватний інтерес заважав (виключав можливість) здійснювати розподіл квартир згідно вимог закону, а відтак вплинув на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень. НАЗК не лише не обґрунтувало суперечність ОСОБА_1 між приватним інтересом та службовими повноваженнями, а й не обґрунтовало вагомість реального впливу ОСОБА_1 при прийнятті рішення Комісією. Роль ОСОБА_1 при прийнятті рішення Комісією у складі 25 людей мала дуже невелике значення, а відтак це вказує на відсутність факту реального впливу приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість рішення. НАЗК не обґрунтовано та не доведено, який саме передбачений законом порядок порушив ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 повідомляв про наявний у нього потенційний конфлікт інтересів Комісію на засіданні в усній формі, що підтверджується довідкою Комісії №1271 від 14.08.2020 року. Крім того, ОСОБА_1 взагалі не голосував, коли вирішувалось питання щодо передачі квартири безпосередньо йому, та не брав участі у прийнятті рішення безпосередньо по ньому.

На підставі вищевикладеного, просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав, повністю підтримав думки свого захисника. Пояснив, що його голосування за те, в яку чергу розподіляти придбану за результатами відкритого конкурсу житлову площу, ніяким чином не могло вплинути на кінцевий результат голосування, оскільки переважна більшість членів ЦЖПК проголосувала саме за розподіл житла особам, які користуються правом позачергового одержання житла. При розгляді ЦЖПК питання щодо його забезпечення житлом, відповідно до черги квартирного обліку, участі в голосуванні не приймав. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); -у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Відповідно до наказу Голови Держспецзв`язку від 09.02.2017 №45-ос «Про особовий склад» перебуває на посаді завідувача 4 сектору Департаменту логістики Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, що віднесена до посад державної служби категорії «Б» та має 4 ранг державного службовця.

Відповідно до наказу Голови Держспецзв`язку від 22.11.2017 №637 «Про затвердження складу Центральної житлово-побутової комісії Державної служби спеціального зав`язку та захисту інформації України» (зі змінами) ОСОБА_1 входить до складу цієї комісії та є її секретарем.

В Адміністрації Держспецзв"язку наявна загальна черга на одержання житлових приміщень, а також Списки осіб, які користуються правом позачергового та першочергового одержання житлових приміщень.

Згідно службової записки директора Департаменту логістики адміністрації Держспецзв"язку ОСОБА_2 від 13.12.2019 року ветеран військової служби ОСОБА_1 в списку на позачергове одержання житла перебуває під № 5 з 28.03.2000 року.

24.12.2019 на засіданні Центральної житлово-побутової комісії Держспецзв`язку розглядалось питання про розподіл житлової площі та надання житлових приміщень для постійного проживання у кількості 7 квартир.

Більшістю голосів членів Центральної житлово-побутової комісії, а саме 18 голосів, в тому числі і ОСОБА_1 , проголосували " за", 4 голоси - "проти", 3 - "утримались", було прийнято рішення про розподіл житла особам, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

Потенційний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 був, оскільки існував приватний інтерес у можливості отримання квартири. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті інтересів встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи, а при реальному необхідно встановити, що існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає на об"єктивність або неупередженість парийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також витзначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення.

Отже для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати інсування приватного інтересу, а необхідно встановити чи суперчить він службовим чи представницьким повноваженням, чи може така суперечність реально вплинути на об"єктивність чи неупередженість прийняття рішеннь чи вчинення дій.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять даних про наявність усіх складових реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час голосування.

В матеріалах відсутні дані, що прийняття рішення Комісією відбулося за наявності суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, які вплинули на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення. Голосування ОСОБА_1 про розподіл житла особам,які користуються правом позачергового одержання житлових квартир, ніяким чином не вплинуло на кінцевий результат голосування всіх присутніх членів комісії, оскільки переважна більшість її членів проголосувала саме за розподіл житла особам, які користуються правом позачергового одержання житлового приміщення.

В протоколах про адміністративні правопорушення відсутнє посилання на те, в чому саме суперечність між приватним і службовими повноваженнями знайшла свій вияв або вплив на прийняття рішення Центральною житлово-побутовою комісією Держспецзв`язку від 24.12.2019 року про розподіл житлової площі та надання житлових приміщень. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, існування реального конфлікту інтересів не доведено в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя О.І. Курова