Номер провадження: 33/813/1187/20
Номер справи місцевого суду: 522/2716/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Котелевського Р.І.

за участю:

секретаря судового засідання - Альбрехта І.С.

захисника - Довженко О.Ю.

потерпілого - ОСОБА_1

представника потерпілого - адвоката Завальнюка Д.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Довженко О.Ю. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП Українита на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. та стягнуто судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.02.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_1 , домашнє насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та не впускала до квартири, в наслідок чого завдала останньому шкоду психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду захисник Довженко О.Ю. в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Захисник посилається на те, що вина ОСОБА_2 не доведена, оскільки районним судом недостатньо дослідженні та неправильно оцінені обставини справи та докази надані на підтвердження її вини. Крім того, захисник зазначає, що районним судом порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки судовий розгляд проведено у відсутність ОСОБА_2 . Також, апелянтом порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, яке мотивоване тим, що справу розглянуто в районному суді без виклику ОСОБА_2 та за її відсутністю, а після розгляду справи їй не була вручена копія оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження, є поважними.

Заслухавши пояснення захисника Довженко О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив їх задовольнити; потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Згідно матеріалів судової справи ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні районного суду 02.03.2020 року.

Матеріали судової справи не містять відомостей про належний виклик ОСОБА_2 у судове засідання, так само як і не містять відомостей про вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що строк для подання апеляційної скарги апелянтом пропущений не з поважних причин, а тому з урахуванням подання апеляційної скарги одразу після того, як апелянт дізнався про існування постанови, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_2 право на доступ до правосуддя.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю ОСОБА_2 , яка будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Право на захист ОСОБА_2 на стадії апеляційного розгляду забезпечено участю її захисника - адвокатом Довженко О.Ю.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду, судом були створені всі умови для реалізації права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутності апелянта узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника, потерпілого та його представника, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ГР №324770 від 06.02.2020 року, 05.02.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_1 домашнє насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та не впускала до квартири, в наслідок чого завдала останньому шкоду психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. (а.с.1).

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який остання підписала без застережень та не заперечувала обставин правопорушення, викладених в протоколі. Більш того, в своїх власноручних поясненнях ОСОБА_2 підтвердила обставини правопорушення, та зазначила про те, що в подальшому не вступатиме в конфлікт з чоловіком та не буде обмежувати його правом користуванням житлом та його речами, тим самим фактично підтвердивши протиправні дії відносно її чоловіка ОСОБА_1 (а.с. 5). Факт вчинення адміністративного правопорушення також підтверджується рапортами чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі Вьюн В.А. від 05.02.2020 року згідно яких вбачається, що зі служби 102 надійшло два повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 05.02.2020 року, о 17 год. 30 хв. та 19 год. 19 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , дружина «заявника» вигнала його з квартири та не впускає додому, де знаходяться його речі і документи.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки суддею враховані наступні вимоги діючого законодавства.

Так, диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь

За таких умов апеляційний суд констатує, що суддя районного суду на законних підставах визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто вчинення умисного діяння психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень потерпілому, яке виразилось у висловлюванні в бік потерпілого образ, фактичного позбавлення користування житлом, одягом, майном та коштами, на які потерпілий має передбачене законом право, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з доводами захисника щодо порушення права ОСОБА_2 на участь під час розгляду справи в районному суді, оскільки матеріали справи не містять документів на підтвердження належного сповіщення ОСОБА_2 про дату та час розгляду адміністративної справи в районному суді.

Однак, апеляційний суд не вважає, що дана обставина є безумовною підставою для скасування постанови районного суду, оскільки право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя було компенсоване на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, але незважаючи на належне сповіщення останньої про дату, час та місце розгляду справи в апеляційному суді, вона до суду не з`явилася та будь-яких додаткових доказів щодо своєї невинуватості суду не надала, а таким чином не спростувала висновків судді районного суду.

Право на захист ОСОБА_2 на стадії апеляційного розгляду забезпечено участю її захисника - адвокатом Довженко О.Ю., але і захисник не надав суду будь-яких доказів, які спростовують висновки судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_2 .

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_2 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Довженко О.Ю строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Довженко О.Ю. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський