Дата документу 19.10.2020
Справа № 501/2750/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло К.В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює адміністратором у ресторані «Крепость», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №414271, ОСОБА_1 , 21 липня 2020 року, о 2340 годин, порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Постанову КМУ №332 від 04.05.2020р., шляхом того, що ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_2 » приймав відвідувачів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій були роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.ст.59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.7), свою вину не визнала та пояснила, що працює адміністратором у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та порушень правил щодо карантину людей не допускала, на час візиту поліції в закладі відвідувачів не було, а присутні на той момент люди є співробітниками ресторану, які займались прибиранням меблів із літньої тераси, про що вона відразу повідомила співробітникам поліції.

Свідок ОСОБА_2 , яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та відмову від давання показань згідно зі ст.ст.384, 385 ККУ (а.с.9), пояснила суду, що вона працює барменом у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а ОСОБА_1 адміністратором. Після 23 години, 21 липня 2020 року, до ресторану навідались співробітники поліції, на той час відвідувачів в ресторані не було, однак був персонал, який займався прибиранням, вона чула, як адміністратор повідомляла поліцейським, що присутні є співробітниками ресторану.

Свідок ОСОБА_3 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та відмову від давання показань згідно зі ст.ст.384, 385 ККУ (а.с.10), пояснив суду, що він працює офіціантом у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 23 липня 2020 року був на зміні, вночі - вже після зачинення ресторану, приїхала поліція, на той момент заклад не працював, відвідувачів не було, однак ще були присутніми співробітники ресторану, які прибирали з вуличної тераси меблі, адміністратор ОСОБА_1 їм повідомила, що це працівники ресторану і відвідувачів в закладі немає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст.251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме: пояснень свідків, фото та відео-фіксації правопорушення; а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, співпадають із поясненнями наданими нею у судовому засіданні.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, поміж іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Проте посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, посилається на порушення ОСОБА_1 . Постанови КМУ №332 від 04.05.2020р. «Про внесення змін до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211», тобто даною постановою були внесені зміні до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та зазначений пункт 8 жодним чином не стосується обставин викладених в протоколі, більш того відповідно до змін на підставі Постанови КМУ №392 від 20.05.2020р. пункти 2-13 в Постанові КМУ №211 від 11.03.2020р. виключені.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Згідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Проте посилання посадової особи, якою складено вищезазначений протокол, на відповідну постанову КМУ не розкривають суті адміністративного правопорушення, оскільки в зазначену постанову внесені зміни, якими скасовані всі обмеження.

Згідно Постанови КМУ від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» внесені зміни до Постанови КМУ № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострою респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», а саме: пункти 2-13 цієї постанови виключено. Встановлені нові обмеження, зокрема відповідно з пп.16 п.3 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020р. на період дії карантину забороняється робота після 23-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), закладів культури, крім кінотеатрів та крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому провадження у справі щодо неї має бути закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником та потерпілим.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2020 р.