Справа № 161/222/20 Провадження №33/802/254/20 Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Максимчука Ю.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий ТОВ «Кромберг Енд Шуберт Україна ЛУ»,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26 грудня 2019 року о 09 год. 18 хв. у м. Луцьк, по вул. Ломоносова, 1, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомого приладу Alcotest «Drager 7510» у присутності двох свідків. Такі дії кваліфіковані, як порушення п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи факт вчинення ним адміністративного правопорушення, вважає постанову судді в частині накладеного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що на передодні ввечері випив 1,5 літри пива, вранці сів за кермо оскільки вважав себе тверезим. Зазначає, що причиною виявленого стану алкогольного сп`яніння слугувало те, що він хворіє на гепатит «С». Також зазначає, що вину у вчиненому він визнає повністю, щиро розкаюється, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків від його дій не настало, за місцем роботи характеризується позитивно. Просить постанову судді скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «Кромберг Енд Шуберт Україна ЛУ», а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та застосувати до ОСОБА_1 положення ст.21 КУпАП, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Щодо доводів апелянта про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Положення ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, положеннями ст.21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком суду.

Такі доводи ОСОБА_1 вже були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відмовляючи в застосуванні до ОСОБА_1 положень ст.21 КУпАП, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що не бере до уваги копію протоколу «зборів трудового колективу виробничого відділу ТОВ «Кромберг Енд Шуберт Україна ЛУ» оскільки названий документ не є клопотанням трудового колективу, адресованого суду; протокол складений не від імені всього трудового колективу, а лише від його виробничого підрозділу; протокол секретарем зборів не підписаний і у протоколі не зазначено, які саме заходи громадського впливу будуть засновані до ОСОБА_1 ..

Також судом взято до уваги, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вказав, що не працює (а.с.1). Що суд першої інстанції розцінив, як намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вже у суді ОСОБА_1 пояснив, що працює та вказав, що трудовий колектив може вплинути на його поведінку.

З часу винесення рішення місцевим судом вищенаведені недоліки «протоколу зборів виробничого підрозділу» усунуті не були.

На адресу суду апеляційної інстанції інших документів щодо ОСОБА_1 не надходило, як і не надходило іншого протоколу зборів трудового колективу.

А тому апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, які є належно та обґрунтовано вмотивованими.

Крім того, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює підвищену суспільну небезпеку для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 21 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Також судом враховується ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме 1,03 проміле, що стверджується роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.3).

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини, а саме перше притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визнання вини та щире каяття, а також його стан здоров`я з огляду на кількість проміле, не виправдовують його в грубому порушенні правил дорожнього руху та не можуть слугувати підставою для застосування до нього ст.21 КУпАП.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов