Справа № 591/3022/19 Провадження № 3-в/591/38/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю захисника Сенченка А.В., розглянувши клопотання т.в.о. начальника Зарічного РВФ ДУ «Центр пробації» в Сумській області Карабути І.А. про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Постанова набрала законної сили та була своєчасно звернута до виконання.

09 жовтня 2020 року т.в.о. начальника Зарічного РВФ ДУ «Центр пробації» в Сумській області Карабута І.А. звернулась до суду з клопотанням про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року по справі № 591/3022/19 провадження № 3/591/1081/19 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Клопотання обґрунтовується зокрема тим, що 23 серпня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено та виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 про народження ОСОБА_2 , зробленого ВРАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси.

Суддя, вислухавши захисника порушника адвоката Сенченка А.В., який підтримав вказане клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить наступних висновків.

Так, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення в період, що передував в тому числі винесенню судового рішення, яким виключено запис про батьківство особи, тобто тоді, коли у нього існував обов`язок виконання судового рішення та сплати аліментів на утримання дитини, чого він не робив.

Наведене ж рішення суду може враховуватись судами при виникненні спірних правовідносин між колишнім подружжям в подальшому і не має зворотньої дії в часі в розумінні норм КУпАП та СК України, якими встановлювався обов`язок утримувати дитину та виконувати судове рішення про сплату аліментів.

Відтак, приймаючи до уваги в тому числі, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст. 1291 Конституції України, ст. 298 КУпАП), вимоги органу пробації в розумінні ст. 304 КУпАП є неконкретними, нечіткими та незрозумілими, та які не містять жодного законодавчого підґрунтя для їх вирішення, тому в задоволенні клопотання належить відмовити, з урахуванням також і своєчасного звернення до виконання наведеної постанови суду та відсутності передбачених законом підстав для її невиконання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що з аналогічних підстав в його задоволенні вже неодноразово відмовлялось раніше.

Крім цього, як зазначено вище, постанова суду від 14 травня 2019 року набрала законної сили та була своєчасно звернута до виконання в травні 2019 року.

Після цього, як вбачається з матеріалів особової справи № 12/2019 відносно ОСОБА_1 , лише в червні 2019 року органом з питань пробації вживались заходи, спрямовані на забезпечення відбування адміністративного стягнення ОСОБА_1 та після цього припинились, а судове рішення з незрозумілих причин залишилось невиконаним (установи, в які направлявся порушник не забезпечили відбування суспільно-корисних робіт ОСОБА_1 ).

Натомість, з липня 2019 року по теперішній час (по жовтень 2020 року) орган з питань пробації почав звертатись до суду з різного роду клопотаннями, в яких без законодавчого обґрунтування та конкретно визначених вимог просив вирішити питання, пов`язані з виконанням постанови (які саме питання незрозуміло).

Неодноразово в задоволенні наведених клопотань (як органу з питань пробації так і захисника порушника) судом було відмовлено майже з однакових підстав, наведених вище, зокрема: 19 серпня 2019 року, 20 листопада 2019 року (за клопотанням захисника), 12 травня 2020 року та 25 серпня 2020 року.

При цьому, з особової справи порушника вбачається, що з липня 2019 року і по цей момент фактично припинились вживатись заходи безпосередньо спрямовані на виконання судового рішення, що безумовно призводить до порушення розумних строків, порушує принцип невідворотності покарання та взагалі може призвести до того, що судове рішення залишиться невиконаним.

Вказані обставини можуть свідчити про те, що постанова суду від 14 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на якого накладено адміністративне стягнення, умисно не виконується або не виконується внаслідок бездіяльності органів, покликаних забезпечувати виконання відповідного судового рішення чи внаслідок бездіяльності органів (установ), де і повинен безпосередньо відбуватись такий вид стягнення, як суспільно-корисні роботи.

Тому, на переконання суду є підстави для звернення до правоохоронних органів з метою організації перевірки наведених фактів, в тому числі в порядку ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 298, 304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Зарічного РВФ ДУ «Центр пробації» в Сумській області про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року.

Копію цієї постанови разом з копією особової справи № 12/2019 відносно ОСОБА_1 направити до Сумської місцевої прокуратури для організації перевірки невиконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року в справі № 591/3022/19 (провадження № 3/591/1081/19), в тому числі в порядку ст. 214 КПК України.

Постанова не оскаржується.

Суддя О.В. Сибільов