Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлюк І.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського судуРівненської області від 02 серпня 2019 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського судуРівненської області від 02 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Як вбачається з постанови суду, 15.05.2019 року близько20 год. 10хв. ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину «7-23» за адресою м. Рівне вул. Крушельницької 62, вчинив дрібне викрадення майна на загальну суму 104 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить постанову Рівненського міського судуРівненської області від 02 серпня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до вчинення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Павлюк І.А. ,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Стаття 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 15.05.2019 року близько 20 год. 10хв. ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні магазину «7-23» за адресою м. Рівне вул. Крушельницької 62, вчинив дрібне викрадення майна на загальну суму 104 грн., від надання пояснень відмовився.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 №322946 від 20.06.2019 року, повідомленням директора ТОВ «Клевер Сторс» та актом ревізії від 15.05.2019 року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського судуРівненської області від 02 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.