справа № 274/1989/20
провадження 3/0274/1156/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26.03.2020 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого старшим майстром відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей в/ч НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу, 16.03.2020 р. о 08-30 год ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому діянні не визнав. Пояснив, що напередодні, 15.03.2020 р. він був у м. Житомир на змаганнях, де грав за ФК «Бердичів». Повернувся додому пізно вночі, тому на наступний день не вийшов на військову службу, оскільки проспав. Він телефонував командиру роти ОСОБА_2 16.03.2020 р. о 03 год ночі, однак той не взяв трубку. Потім 16.03.2020 р. зранку до нього в квартиру без його дозволу (квартира не була зачинена) увійшли троє військових, як саме вони заходили до його квартири, він не чув. Також зазначив, що командиру роти ОСОБА_2 було відомо, що він 15.03.2020 р. перебував на змаганнях у м. Житомир. ОСОБА_1 стверджує, що 16.03.2020 р. він взагалі не з`явився на військову службу, а прибув до військової частини лише 17.03.2020 р. Також стверджує, що 16.03.2020 р. він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він займає посаду командира ремонтної роти в/ч НОМЕР_1 . Зазначає, що 16.03.2020 р. військовослужбовець ОСОБА_1 взагалі не прибув на службу, тому він відправив трьох військовослужбовців додому до ОСОБА_1 . На військову службу ОСОБА_1 повернувся лише 17.03.2020 р. При цьому, свідок ОСОБА_2 зазначив, що особисто він сам не ходив до ОСОБА_1 і не може стверджувати, чи перебував ОСОБА_1 в стані сп`яніння.
Свідок ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а саме: майстром ремонтного відділення ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти, пояснив, що 16.03.2020 р. о 08-30 год за наказом командира роти ОСОБА_2 він був направлений до помешкання ОСОБА_1 з метою розшукати військовослужбовця. Прийшовши до його квартири, в якій двері були відчинені, зайшовши, свідок побачив, що ОСОБА_1 спав на ліжку. Тоді він спробував його розбудити, однак не зміг. Тоді він повернувся до військової частини та розповів командиру роти про обставини справи. На що, за наказом командира роти ОСОБА_2 близько 09-45 год він разом з двома військовослужбовцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були направлені до помешкання ОСОБА_1 . Прийшовши до його квартири, де двері були відчинені, зайшовши, вони побачили, що ОСОБА_1 спав на ліжку. Тоді вони спробували його розбудити, однак не змогли. В квартирі не було чути запаху перегару. 17.03.2020 р. ОСОБА_1 прибув на службу.
Свідок ОСОБА_5 , яка займає посаду старшого бойового медика ремонтної роти, в судовому засіданні пояснила, що 16.03.2020 р. близько 09-00 год за наказом командира роти ОСОБА_2 вона разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були направлені до місця проживання ОСОБА_1 з метою розшукати військовослужбовця, оскільки 16.03.2020 р. ОСОБА_1 взагалі не з"явився на службу. Прийшовши до його квартири, в якій двері були відчинені, вони зайшли й побачили, що ОСОБА_1 спав на ліжку. Тоді вони спробували його розбудити, однак ОСОБА_1 не прокидався, тому вони вирішили, що він п"яний.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 16.03.2020 р. військовослужбовець ОСОБА_1 не з"явився на службу, йому телефонували, однак він не відповідав. Тоді за наказом командира роти ОСОБА_2 він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були направлені до місця проживання ОСОБА_1 з метою розшукати військовослужбовця. Прийшовши до його квартири, в якій двері були відчинені, вони зайшли й побачили, що ОСОБА_1 спав на ліжку. Тоді він особисто спробував його розбудити, однак ОСОБА_1 не прокидався, промовляв нечіткі, незрозумілі звуки. В квартирі стояв запах алкоголю. Тому вони вирішили, що ОСОБА_1 був п"яний.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Так, диспозицією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 172-11 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб;
Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Таким чином, об"єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, полягає, окрім іншого, у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб чи до десяти днів.
В свою чергу, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 взагалі був відсутній 16.03.2020 р. на військовій службі, протягом дня 16.03.2020 р. не з"явився на військову службу до в/ч НОМЕР_1 . Таким чином, факт самовільного залишення військової частини чи нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу в судовому засіданні доведений не був.
Отже, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів, не доведено об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Таким чином, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, на підставі якої складено протокол та по якій притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Згідно ст. 7 ч. 2 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 172-11 ч. 4, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П о с т а н о в и в :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М.Вдовиченко