Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Шулюк І.Б., адвоката Дупака В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його захисником - адвокатом Дупаком Валентином Германовичем на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Дупак В.Г. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що 10 липня 2020 року, ОСОБА_1 , після відпочинку з сім`єю пішов до свого автомобіля, який був запаркований поблизу будинку щоб забрати деякі речі, залишені раніше у машині. Виходячи з автомобіля до нього підійшли працівники поліції, які звинуватили його в тому, що, начебто, він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. На пояснення дійсних обставин та на його заперечення щодо керування автомобілем поліцейські не реагували. Працівники поліції, запропонували пройти освідчення на рахунок вживання спиртних напоїв. Він ще раз наголосив, що його автомобіль був запаркований, а сам він, взявши речі прямує до місця проживання і автомобілем не керував. Пропонував працівникам поліції покликати дружину, яка б підтвердила, що він щойно вийшов з дому до машини за речами, на що працівники поліції говорили, що дружина йому тут не допоможе, що підтверджується відеозаписом з бодікамери. Працівники поліції

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 564/1623/20 Суддя в суді І інстанції Цвіркун О.С.

Провадження № 33/4815/713/20 Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_2

попросили його сісти у їхній службовий автомобіль та зафіксувати ці обставини у протоколі. Поліцейським було заповнено бланк пояснень та інші документи, які були надані йому для підпису. В автомобілі поліції було темно, під час надання оформлених документів для підпису, працівником поліції було озвучено «ось тут і тут підпишіться, це те, що вас викличуть у суд» (зафіксовано на відеозаписі з бодікамери). Про те, що у поясненні працівником поліції було записано, що гр. Ставський «на власному автомобілі їхав до місця проживання» замість того, що гр. Ставський «взявши речі з автомобіля прямував до місця проживання», ОСОБА_1 стало відомо після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Заперечує обставини викладені в протоколі та наголошує, що дані обставини, зокрема, факт керування автомобілем, факт відмови, при двох свідках, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі не зафіксовані на відеозапис нагрудної камери працівників поліції. При цьому, місцевим судом не було викликано та допитано свідків, які вказані в протоколі, а відповідне клопотання залишено судом без реагування. Також вважає, що чинна редакція ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 10.07.2020 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Зарічній, 73, що у м. Костопіль Рівненської області, керував транспортним засобом Volkswagen Vento, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, а також направленням водія на огляд до медичного закладу.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Крім того, у наданих до протоколу письмових поясненнях, ОСОБА_1 пояснив, що 10.07.2020 року близько 23-00 год. він їхав до місця проживання та був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, тому, що вважав себе тверезим, хоча вранці випив пляшку пива.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Vento, державний номерний знак НОМЕР_1 , також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №231313 від 10.07.2020 року, якою, у зв`язку з порушенням правил ПДР, до останнього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

У судовому засіданні, ОСОБА_1 щодо вказаної постанови не заперечував та вказав, що штраф ним сплачений.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091614 від 10 липня 2020 року, актом відмови на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями його та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску.

Відповідно до наявної у матеріалах справи розписки від 10 липня 2020 року гр. ОСОБА_5 зобов"язувався доставити автомобіль ОСОБА_1 до його місця проживання та не допускати останнього до керування аж до повного витверезення (а.с. 8).

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи вищевказаних обставин справи не спростовують.

Доводи, що чинна редакція ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки ґрунтуються на власному тлумаченні апелянтом нормативних актів законодавства України.

ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху.

Він, як водій, повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такі обмеження.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його захисником - адвокатом Дупаком Валентином Германовичем відхилити.

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 29 жовтня 2020 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.