КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , її захисника Мельника Ф.В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та його представника Хмельницького Я.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Як встановив суддя у постанові, ОСОБА_1 02.04.2020 року о 14 год. 15 хв. в м. Києві на пл. Шевченка, керуючи автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог 2.3 «б», 16.12 Правил дорожнього руху України, була неуважною, не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не надала перевагу в русі автомобілю «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по колу, та на нерегульованому перехресті, де організовано круговий рух, позначений знаком 4.10 ПДР України, здійснила з ним зіткнення, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чимвчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.05.2020 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі щодо неї закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскільки під час розгляду справи суддя неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не дослідив причинно-наслідковий зв`язок виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, дав неправильну оцінку поясненням іншого учасника ДТП, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про порушення нею правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому зазначає, що у даній дорожній ситуації її дії повністю відповідали вимогам ПДР України, оскільки вона виїхала на перехрестя, де організовано круговий рух і безпосередньо перед зіткненням вже рухалась по колу, а тому вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла виключно внаслідок одноособових дій іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , а саме порушення ним п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, який рухаючись по колу у третій смузі руху, під час з`їзду з кола в напрямку просп. Мінський, не переконався у безпечності свого маневру, не надав переваги в русі її автомобілю, який вже рухався по колу у другій смузі, що стало причиною виникнення даної ДТП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Мельника Ф.В. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника Хмельницького Я.Б., які заперечували проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в її апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушені нею п.п. 2.3 «б», 16.12 ПДР України та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2020 року о 14 год. 15 хв. в м. Києві на пл. Шевченка, де організовано круговий рух, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , за наслідками якої на місці пригоди працівниками поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за порушення нею вимог п.п. 2.3 «б», 16.12 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

За результатами розгляду цього протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який разом іншими матеріалами надійшов з УПП в м. Києві, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини водія автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки на нерегульованому перехресті, де організовано круговий рух, остання не надала переваги в русі автомобілю «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який вже рухався по колу.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 , пояснення учасників ДТП, дані схеми місця ДТП щодо взаємного розташування транспортних засобів після ДТП та фотознімки з місця пригоди, як на докази винуватості ОСОБА_1 у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди, обмежився лише їх перерахуванням, не розкриваючи суті цих доказів.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги та пояснила, що 02.04.2020 року о 14 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 рухалась по вул. Полярна в напрямку площі Шевченка, на якій організовано круговий рух, та в подальшому мала намір з`їхати з кругу на вул. Вишгородську. Під`їхавши до перехрестя з круговим рухом (пл. Шевченка), вона надала перевагу всім транспортним засобам, що рухались по кругу, після чого виїхала на перехрестя та рухалась по кругу у другій смузі з увімкненим лівим покажчиком повороту. В цей час, водій автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який на даному перехресті рухався по кругу у третій смузі, несподівано почав виконувати поворот праворуч в напрямку з`їзду з кругу на просп. Мінський, не переконавшись у безпечності свого маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи повністю підтвердив пояснення своєї дружини ОСОБА_1 щодо обставин за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода.

Інший учасник ДТП - водій автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду пояснив, що 02.04.2020 року о 14 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Вишгородська в напрямку площі Шевченка, на якій організовано круговий рух, з метою подальшого виїзду на просп. Мінський. Перед виїздом на пл. Шевченка, він пропустив усі транспортні засоби, які рухались по кругу по головній дорозі, після чого виїхав на вказане перехрестя з круговим рухом та продовжив рух по колу. Під`їхавши до з`їзду на просп. Мінський, він відчув удар у праву частину свого автомобіля, який завдав автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Вважає, що саме ОСОБА_1 винна у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки остання виїжджала на перехрестя з круговим рухом з другорядної дороги, в той час як він вже рухався по колу і в момент зіткнення перебував на головній дорозі, а тому згідно вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 була зобов`язана надати йому перевагу в русі.

З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи Київським апеляційним судом, згідно з вимогами ч.2 ст. 273 КУпАП, направлено запит до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для виклику в судове засідання експерта даної установи в галузі автотехнічних видів досліджень для дачі об`єктивного висновку у поставлених перед ним питаннях.

Прибувши за викликом апеляційного суду експерт КНДІСЕ - ОСОБА_4, ознайомившись в судовому засіданні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вислухавши пояснення учасників даної дорожньо-транспортної пригоди - водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , щодо напрямку руху автомобілів та механізму виникнення ДТП, експерт зазначив, що згідно матеріалів даної справи та пояснень учасників ДТП зіткнення транспортних засобів відбулось на проїзній частині пл. Шевченка в м. Києві, тобто на перехресті, на якому організовано круговий рух.

Також вказав, що порядок та черговість руху транспортних засобів на перехресті з круговим рухом регламентується пунктом 10.5 ПДР України, яким встановлено, що виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Як зафіксовано на фотознімках з місця ДТП, безпосередньо після зіткнення автомобіль «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , візуально знаходиться у крайній лівій смузі під кутом навпроти з`їзду з кругу на Мінський проспект, а автомобіль «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 , розташований у середній смузі в напрямку подальшого руху по колу, тобто в кінцевому положенні вказані автомобілі вже перебували на кругу.

За таких обставин, оскільки зіткнення транспортних засобів відбулось безпосередньо на перехресті, де організовано круговий рух, а саме на пл. Шевченка навпроти з`їзду на Мінський проспект, тобто коли водій ОСОБА_1 вже виїхала на вказане перехрестя з круговим рухом та рухалась по кругу у другій (середній) смузі, на даній ділянці дороги водій автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 не мав переваги в русі та згідно приписів п.10.5 ПДР України, рухаючись по кругу у третій смузі при з`їзді на Мінський проспект, останній мав переконатись, що це буде безпечним і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч, тобто в даному випадку автомобілю «Ніссан», який в цей час також рухався по кругу у середній смузі.

На переконання експерта, причиною виникнення даної дорожньо - транспортної пригодистало недотримання саме водієм ОСОБА_2 вимог п.10.5 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до вимог пункту 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення багажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися під час його керування у дорозі.

За змістом пункту 16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що цих вимог Правил дорожнього руху України водій автомобіля «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не порушила, оскільки як встановлено під час апеляційного розгляду справи, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: даними схеми місця ДТП від 02.04.2020 року, на якій зафіксовано місце зіткнення, напрямок руху автомобілів, характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП (а.с. 2); даними зафіксованими на фотознімках з місця ДТП, щодо місця зіткнення автомобілів та їх взаємного розташування після зіткнення (а.с. 17-22, 31-33);поясненнями обох учасників даної пригоди щодо обставин і механізму виникнення даної ДТП (а.с. 3-4, 15-16, 42-45), а також поясненнями експерта КНДІСЕ ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 не мав переваги в русі, оскількизіткнення транспортних засобів відбулось коли водій ОСОБА_1 вже виїхала на перехрестя з круговим рухом і продовжувала рух по кругу у другій (середній) смузі. Тобто з моменту, коли автомобіль «Ніссан» повністю виїхав на перехрестя з круговим рухом та продовжувала рух по кругу, обидва водії набули рівнозначного статусу на дорозі, а тому в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не регламентуються пункту 16.12 Правил дорожнього руху України відповідають вимогам ПДР України і не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням транспортних засобів.

Отже, висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 16.12 Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Провадження №33/824/2635/2020 Категорія: ст. 124 КУпАП

Справа №756/5109/20

Головуючий у І інстанції - Диба О.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.