Провадження № 3-в/225/35/2020
Єдиний унікальний номер № 225/4049/20
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду про розстрочення сплати штрафу в сумі 20400 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 30.09.2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

На теперішній час заявник ОСОБА_1 просить суд розстрочити сплату штрафу.

Належно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, порушник в судове засідання не з`явився.

Суддя, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Дзержинського міського суду Донецької області від 30.09.2020 набрала чинності і підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тим самим, відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила та можливе, у зв`язку з наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До таких обставин, зокрема відносяться тяжка хвороба особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи, складні сімейні обставини або інші поважні причини, що об`єктивно перешкоджають виконанню постанови.

Проте, порушник ОСОБА_1 в своїй заяві про розстрочку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не зазначає жодної обставини або причини, які б ускладнювали виконання ним рішення або робили його неможливим.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б давали суду підстави дійти висновку про те, що через скрутне матеріальне становище та фінансову неспроможність або інші поважні причини порушник ОСОБА_1 не має можливості одним платежем сплатити визначену судом суму штрафу в розмірі 20400 грн., при тому, що останній є молодою, здоровою та працездатною особою.

Відтак, приходжу до висновку, що подана порушником ОСОБА_1 заява про розстрочення сплати штрафу є необґрунтованою і недоведеною в суді, тому вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розстрочення сплати штрафу.

При цьому, після усунення недоліків, що стали підставою для відмови, порушник має право повторного звернення до суду з відповідною заявою про розстрочення сплати штрафу.

Керуючись ст.ст. 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про виконавче провадження», із змінами, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу в сумі 20400 грн. за постановою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 30.09.2020 року відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв