Справа № 572/349/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Слободянюк Б.К. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушиця Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2020 року в провадження судді Сарненського районного суду Рівненської області Слободянюка Б.К. надійшов протокол про адміністративне правопорушення №0023165 від 30 січня 2020 року відповідно до якого ОСОБА_1 о 11 годині 00 хвилин по вул. Суворова,7 в м. Сарни здійснював провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, транспортний засіб Volkswagen Touran, що має номерний знак НОМЕР_3 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою судді Сарненського районного суду Березня Ю.В. від 03 березня 2020 року даний матеріал було повернуто для виправлення недоліків, підставою винесення даної постанови стало те, що ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення ним господарської діяльності та отримання прибутку. В матеріалах справи відсутні обставини надання ОСОБА_1 послуг з метою отримання прибутку безпосередньо, самостійно, систематично, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони здійснення господарської діяльності в розумінні ст..42 ГК України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Однак, всупереч вимогам вказаної статті, Управлінням Укртарснбезпеки в Рівненській області постанову судді від виконано не було, було надано лист, згідно якого Управління посилається на те. Суддями Радивилівського, Сарненського, Рівненського міського судів були винесені постанови та на громадян накладені адміністративні стягнення передбачені санкцією ч.1 ст. 164 КУпАП з аналогічним наповненням їх матеріалами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині "дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися віл обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Посилання Управління на практику розгляду судами аналогічних матеріалів про адміністративне правопорушення не заслуговує на увагу, оскільки, лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Всупереч зазначеним вимогам, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня дата скоєння адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачених ст.38 КУпАП.

В зв`язку з чим, суд позбавлений можливості об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення та прийняти рішення про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, матеріали підлягають поверненню для та усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 251, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП повернути начальнику Управління Укртарснбезпеки в Рівненській області для усунення недоліків.

Суддя: