Постанова

Іменем України

26.10.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я. за участю секретаря судового засідання Янковської С.Ю., прокурора Кошарка Ю.В., старшого оперуповноваженого 6 го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Медвідя А.З., розглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , року 1948, місяця березня, дня 01 народження, завідувача комунального підприємства Львівської обласної ради «Міжлікарняна аптека № 289» , м. Львів, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.2 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року до Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Судовий розгляд справи призначено на 14. 07. 2020 року, яке проводилося із застосуванням звукозапису з ініціативи головуючого та перенесено, у звязку із відсутністю у прокурора процесуальниго доручення для участі у розгляді справи. В судовому засіданні від 22 липня 2020 року судом прийнята постанова про повернення матеріалів справи начальнику управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Підстави такого рішення викладені в постанові.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, матеріали справи за вих. № 1738 від 31.07.2020 року скеровані за належністю.

Не скориставшись своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження постанови, сторона обвинувачення в особі начальника управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, повернув матеріали в.о. голови Франківського районного суду м. Львова для організації судового розгляду.

При цьому, не прийнявши до уваги зауваження суду до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не скориставшись правом на апеляційне оскарження ухвали, начальник управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Р. Рибіцький, перебрав на себе непритаманну фунцію, - повідомив суд про норми закону, на порушенні яких, суд акцентував увагу у судовому рішенні, яке на той час набрало законної сили.

Відповідно до повторно скерованих " для організації судового розгляду" матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення і, зокрема протоколу № 269 від 29 травня 2020 року, про адміністративне правопорушення, що пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , будучи завідувачем комунального підприємства Львівської обласної ради «Міжлікарняна аптека № 289» м. Львів, являючись, згідно

підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, в період 00:00 год. 01.01.2019 р. до 00:00 год. 01.04.2019 р. Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, лише 03.07.2019 р. о 12 год. 40 хв., тобто несвоєчасно

В судовому засіданні старший оперуповноважений 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Медвідь А.З. обвинувачення викладене у протоколі підтримав, та стверджував правомірність складання протоколу і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В чергове судове засідання автор протоколу не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце судового засідання. Разом з тим, від начальника управління Р. Рибіцького надійшов лист про те, що старший уповноважений ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за власним бажанням, однак іншого уповноваженого представника управління в судове засідання для підтримання обвинувачення не забезпечив.

Прокурор Кошарко Ю.В. в судовому засіданні викладене в протоколі обвинувачення підтримав, просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, погодився з кваліфікацією та поясненнями представника органу, що склав протокол.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні заперечив, просив суд звернути увагу, що не має навиків роботи з компютером, а тому попоросив співробітника щоб той допоміг й1ому скласти та відправити декларацію. Всі необхідні дані він повідомив співпрацівнику та вважав, що декларація ним була подана вчасно. При відправленні декларації виникали проблеми, а тому вони неодноразово намагалися відправити її. У подальшому він звертався до НАЗК за розясненнями та отримав відповідь, про те, що декларація не подана. Після цього він повторно подав декларацію. Намірів ухилятися від подання декларації не мав, та й не було потреби. При цьому покликався на документи наявні в матеріалах справи та подав додаткові письмові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В поєднанні із закріпленою в ст.129 Конституції України засадою змагальності сторін в судочинстві, презумпція невинуватості повинна спонукати саме уповноважених осіб прокурора та представника Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України збирати та надавати до суду докази наявності вини конкретної особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування покладається на декларанта.

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачає вчинення такого правопорушення з прямим умислом, тобто на момент вчинення адміністративного правопорушення правопорушник мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_3 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та інше.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Шостий відділ (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України , не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УСР у Львівській області ДСР НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Також, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 814/866/17, згідно якої здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності та повноти відомостей, зазначених суб"єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агенства з питань запобігання корупції.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вих. №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року зазначив, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування питання, зокрема чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати, зокрема, об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

До матеріалів справи долучено додаток «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 » в період з 01.01.2019р. по 03.07.2019 року та з якого вбачається, що в період з 25.03.2019 р. по 28.03.2019р. ним вчинялись дії для заповнення декларації, розділи декларації переглядались, кінцевий статус декларації 28.03.2019р «заповнено».

Отже, субєктивна сторона адміністративного правопорушення про подання декларації несвоєчасно відсутня, оскільки ОСОБА_1 , стверджує, що вважав декларацію поданою, тобто матеріалами справи не доводиться умисел ОСОБА_1 щодо неподання, чи несвоєчасного подання декларації.

Інші документи, які наявні в матеріалах адміністративної справи, не містять достатніх обґрунтованих підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, натомість такі стосуються правового статусу управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо

його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Уважаю, що встановлення безпосередньо ст. 62 Конституції України формули презумпції не винуватості, як об`єктивно-правового положення, має найважливіше значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримнально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації № R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7), докази повинні бути зібрані у розумні строки та вказувати на вину "поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 21, 55 , 62 Конституції України, статтями 5,6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, статтями 1, 2,8, 9, 277, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу № 465/3299/20, провадження № 3/465/2833/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Суддя В. Кузь