Справа № 466/7810/19 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 33/811/1374/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2019 року,

встановив :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21.11.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 19 вересня 2019 року о 12:20 год., у смт. Брюховичі на вул. Івасюка. 35, керував транспортним засобом «Citroen Jumper» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у КЛШМД м. Львова по вул. Миколайчука, 9. У висновку № 336 від 19.09.2019 зазначено, що водій ОСОБА_1 перебував у стані клінічного алкогольного сп`яніння. Такими діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Щодо строку апеляційного оскарження, то його було пропущено у зв`язку з тим, що повний текст постанови ним отримано лише 25.11.2019 і йому необхідно було скористатися правовою допомогою при складанні апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликаються на те, що суддею не було взято до уваги його пояснення, які об`єктивно підтверджуються матеріалами справи. Не повно з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено та не дано оцінки наявним доказам та обставинам.

Апелянт наполягає, що на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним автомобіля, а алкоголь він вживав вже після того як припаркував автомобіль та залишив документи і ключі від ТЗ вдома. Коли він був біля магазину, то до нього підійшли патрульні і з`ясували, що припаркований автомобіль саме його. Від даного факту він не відмовлявся. Йому було запропоновано пройти огляд, але він відмовився і його повезли в медичний заклад, де медобстеження та відбору дослідних зразків не проводилося. Доказів керування ним транспортного засобу немає, як і точно часу не зафіксовано. Тобто, його вина, у вчиненні адміністративного правопорушення, судом не доведена.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 259256 від 19.09.2019, складений о 13:55 год. у м. Львов-Брюховичі, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків (а.с. 1);

- диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора (а.с.2);

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення алкогольного та іншого сп`яніння у медичний заклад (а.с.3);

- висновок щодо результату медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 19.09.2019, де зазначено, що ОСОБА_1 перебував в стані клінічного сп`яніння (а.с.4);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які засвідчили своїми підписами факт порушення ОСОБА_1 ПДР, роз`їзджання автомобілем по тротуару, перегородження дороги іншим автомобілям, виїзд на зустрічну смугу. Свідки, кожен окремо, зазначили, що водій ТЗ «Сітроен Джампер» ледве вийшов з автомобіля, від нього було чути різкий запах алкоголю (а.с. 5,6,7).

У суді апеляційної інстанції було оглянуто матеріали справи в яких наявне клопотання про виклик свідків та інспектора поліції, які суд задовольнив та здійснив відповідні виклики. Свідок ОСОБА_3 підтвердив свої пояснення в суді першої інстанції.

Покликання ОСОБА_1 про те, що він не перебував за кермом автомобіля, а тому погодився на огляд на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки це спростовується, як матеріалами справи так свідченнями свідка ОСОБА_3 .

Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2019 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена