Житомирський апеляційний суд
Справа №293/422/20 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія ст. 173-2 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року. Суддя Житомирського апеляційного суду Широкопояс Ю.В., за участю: секретаря судового засідання Антонюка В.Б., особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2020 року у справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 21 лютого 2020 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 ображав словами нецензурної лайки свою співмешканку ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності. Твердить про необґрунтованість постанови та недоведеність його винності у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки він не вчиняв насильства в сім`ї, а його співмешканка ОСОБА_3 умисно його оговорює.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Частиною другою цієї статті передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 образ щодо своєї співмешканки ОСОБА_3 , що є домашнім насильством, за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, оскільки підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.02.2020.

За змістом пояснень ОСОБА_2 , він не заперечує факту сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 вночі 27.02.2020 з приводу купання спільної дитини.

Діяння ОСОБА_2 , вказане у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду першої інстанції, підпадає під ознаки ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та неправильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки за змістом протоколу при викладенні обставин вчиненого порушення поліцейським не було вказано про факт вчинення цього діяння особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та в справі відсутні докази цього факту.

Наявна в справі довіка Черняхівського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про можливі факти вчинення ОСОБА_2 діянь, передбачених ч. 1 ст. 173-1 КУпАП (а. с. 3) не є доказом факту накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за це адміністративне правопорушення, що може бути підтверджений лише копіями відповідних постанов суду, які у справі відсутні.

Сам ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду ствердив, що протягом року на нього не накладалися адміністративні стягнення за насильство в сім`ї, судом його було звільнено від адміністравної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП на підставі ст. 22 цього Кодексу.

Тому висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є необґрунтованими.

Постанова місцевого суду підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_2 та зменшення розміру стягнення у виді штрафу відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Допущена судом першої інстанції у мотивувальній частині постанови помилка у прізвищі потерпілої « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 » не є істотним порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення та може бути виправлена самим судом першої інстанції по аналогії з положеннями норм КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2020 року у справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та зменшити визначений судом розмір адміністративного стягнення у виді штрафу до 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Житомирського

апеляційного суду Ю.В. Широкопояс