Справа № 333/182/20
Провадження № 3/333/257/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу ДПР 18 № 365976 від 04.01.2020 року, ОСОБА_1 04.01.2020 року о 00 год. 10 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Північнокільцевій, вживав алкогольні напої (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, чим порушив вимоги пункту 2.10.Є Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до протоколу ДПР 18 № 365975 від 04.01.2020 року, ОСОБА_1 03.01.2020 року о 23 годині 00 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Північнокільцевій , буд.17 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду дерево. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав. Представник адвокат Мельнікова А.А. заявила клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із тим, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області Елоян С.С., яким складені вищезазначені протоколи, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань від нього до суду не надходило.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.124 КУпАП обов`язковою умовою адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху є спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, з доказів, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 будь-якого іншого майна, крім власного транспортного засобу, не пошкодив. Також ним не було пошкоджено шляхових та інших споруд, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

Окрім того, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції не встановлено сам факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Так, відповідно до схеми ДТП та доданих до матеріалів фотографій, видно, що в дворі будинку стоїть пошкоджений автомобіль, не встановлено час скоєння і місце скоєння та фактичні обставини, а також хто саме керував автомобілем під час ДТП. Єдиним доказом цього є рапорт поліцейського Елоян С. про виклик невідомої особи яка нібито стала очевидцем, а також пояснення ОСОБА_1 , який перебував у схвильованому стані, тому не зміг чітко надати пояснення.

Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення по даному факту за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч.4 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як встановлено матеріалами справи, під час проведення тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер Алкотест», дані на чеку пропечатані не чітко, маються дописки та виправлення, які не надають змогу встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Більш того, обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є вживання алкоголю особою після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Фактично на підтвердження факту вживання ОСОБА_1 алкоголю після того, як він став учасником дорожньо транспортної пригоди, вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з відеозапису цього факту не вбачається.

Письмові пояснення свідків події , підтверджують лише той факт, що ОСОБА_1 в їх присутності проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з положень ст.8,62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, суд вважає, що по даній справі вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, не доведено, тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу даних адміністративних правопорушень, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Зібрані по справі докази, зокрема протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 365976 від 04.01.2020 року, ДПР 18 № 365975 від 04.01.2020 року, пояснення свідків, суд визнає недостовірними, оскільки їх зміст не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, під час судового засідання, а тому по даній справі вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, не доведено, тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу даних адміністративних правопорушень, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 124, 130, 245, 247, 266, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова