Справа № 442/6743/20
Провадження №3/442/2777/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який служить у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-електрика обслуги взводу звукометричної розвідки батареї звукометричної розвідки дивізіону артилерійської розвідки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді на посаді водія-електрика обслуги взводу звукометричної розвідки батареї звукометричної розвідки дивізіону артилерійської розвідки.
У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Крім того, згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV зобов`язаний не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, однак,
В листі Міноборони України від 01.10.2015 № 322/2/8417 вказується, що особливий період розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України „Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 № 303/2014 і триває дотепер. Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента України „Про демобілізацію після стабілізації ситуації на Сході України.
12 жовтня 2020 року старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, не вийшов на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), протягом робочого дня перебував за її межами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав у повному обсязі, вказав, що не є особою з інвалідністю, має на утриманні неповнолітню дитину, має змогу оплатити штраф.

Суд вважає, що у його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченного ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
При обранні адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, дані про особу правопорушника, який протягом року не піддавався адміністративному стягненню за такі ж порушення, визнання ним вини (обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП), його майновий стан, обтяжуючих обставин немає, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .
У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України „Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн 40 к.
Керуючись ст.ст. 33, 172-11, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 к. в дохід в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів Дрогобицьке УК/м. Дрогобич, рахунок отримувача UA0013014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ю.С. Кучаковський