Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/543/20

Номер провадження: 3/511/332/20

"03" квітня 2020 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванова О . В .

секретаря судового засідання Кирилової І.В.

прокурора Мазур Ю.А.

особи відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопетрівка, Великомихайлівського району Одеської області, громадянки України, працюючої відповідальним виконавцем(з місцем дислокації Велика Комарівка), на утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області, як особа, яка 30.05.2018року припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за угодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, будучи суб`єктом декларування та суб`єктом відповідно до п.п. «В» п.1ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважнихпричин, 06.02.2020року о 16годині 38хвилин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, типу «після звільнення» за 2018рік,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності з пунктом 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила факт несвоєчасної подачі декларації особи яка припинила діяльність типу «після звільнення» за 2018-й рік, відсутність в неї поважних причин, та визнала вину повністю, але як причину несвоєчасної подачі такої декларації, визначає неналежне ознайомлення з вимогами ст. 45 Закону, в частині вивчення питання подачі декларації особи яка припинила діяльність типу «після звільнення». На даний час працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2007 року народження та 2014 року народження. Просила строго не карати.

Прокурор Мазур Ю.А. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати винною останню у вчиненні вказаного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

21.11.2011року гр. ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

14.10.2011 року гр. ОСОБА_1 попереджена про спеціальні обмеження, поставлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Відповідно до п. 15.4. особової картки державного службовця гр. ОСОБА_1 , 05.10.2016року остання ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про запобігання корупції" та "Про захист персональних даних", Правилами етичної поведінки державних службовців.

Відповідно до наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області № 49-ос/ап від 18.11.2011р., гр. ОСОБА_1 було призначено на посаду секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області, та присвоєно 13 ранг державного службовця в межах шостої категорії посад державних службовців, із робочим місцем в смт. Великомихайлівка, Одеської області, по вул. Пушкіна, 2 Б.

З 30.05.2018р., відповідно до наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області № 51-ос/ап від 30.05.2018р., гр. ОСОБА_1 було, звільнено з посади секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, відповідно до заяви останньої.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби. Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «В» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно ст. 1 Закону, державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма Великомихайлівського районного суду Одеської області (код 02897715, юридична адреса: Одеська обл., Великомихайлівський район, смт. Велика Михайлівка, вул. Пушкіна, 2Б) - державна організація (установа, заклад).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу» державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апарату (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною 1 пункту 1 підпункту «В» ст.3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці.

Таким чином, секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області Байдан Л.В. відповідно до ч.1 п.1 підпункту «В» ст.3 Закону, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону, та вона є суб`єктом декларування і відповідальності, тож зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст.45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію при припиненні діяльності та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Абзацем 2 ч.2 ст.45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункт 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати у встановленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Згідно з частиною 1 ст.45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавити шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Пунктом 5 ч.3 ст.12 Закону встановлено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Абзац третій вказаної частини статті 12 Закону встановлює, що нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно з п.15 ч.1 ст.11 закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та прирівняних до них осіб.

Відповідно до Роз`яснень НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» від 20.03.2017 року, розміщеного на офіційному Інтернет-сайті НАЗК , пунктом 1 встановлено, що законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, однім з яких є декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року наступного за звітним роком, в якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Ч.1 ст.241-1 КЗпП України обчислення строків, передбачених цим Кодексом, визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина 5 вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч.2 ст.45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язків визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи гр. ОСОБА_1 , такою що в часі «припиняє діяльність», є 30.05.2018 року, та вона є звільненою, такою що в часі «припинила діяльність», є 31.05.2018 року.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, була зобов`язана подати електронну декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, типу «після звільнення», у строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року.

Проте ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо обов`язку, термінів, порядку і способу подачі такої декларації (після звільнення), в порушення абзацу другого частини 2 ст.45, у визначений Законом термін до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року не подала свою електронну декларацію, а подала таку декларацію лише 06.02.2020 року об 16 годині 38 хвилин, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату і час фактичної подачі декларації ОСОБА_1 , скрін-шотом з офіційної Інтернет-сторінки Реєстру.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік), після звільнення.

Згідно ч. 1ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області №51-ос/ап від 30.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади з посади секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області за угодою сторін, відповідно до заяви останньої з 30.05.2018 року.

Згідно ст. 3 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 ЗУ "Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції установлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не своєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

Згідно ст. 251 КУпАП проведено заходи з метою встановлення фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою встановлення фактичних даних було отримано від ОСОБА_1 пояснення. У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначила, що не знала, що їй необхідно подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, типу «після звільнення» за 2018 рік до 01.04.2019, та відразу несвоєчасно подала вказану декларацію до Реєстру 06.02.2020 року об 16 год. 38 хв. коли дізналась, що за останнім місцем роботи відносно неї надійшов запит з поліції.

ОСОБА_1 раніше подавались електронні декларації, у зв`язку з чим їй відомий порядок заповнення та подачі електронної декларації.

Після заповнення щорічних електронних декларацій ОСОБА_1 підтверджувала факт ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства та правильність зазначених нею відомостей у поданій декларації.

Однак на поставлені запитання щодо наявності об`єктивних причин, що заважали їй своєчасно подати декларацію (перед звільненням), ОСОБА_1 вказала «необізнаність» та не вказала жодної іншої об`єктивної причини та не надала жодного документу який би підтверджував наявність у неї об`єктивних причин, які б могли впливати на своєчасність подання декларації (перед звільненням).

Згідно повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення.

Крім того, Національним агентством надано послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 звільнившись з посади секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області, проігнорувала вимоги розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» в чому вбачається прямий умисел на вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією.

Відповідно до положень статей 251 - 253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Будь яких об`єктивних даних, щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надала.

Таким чином, секретарем Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» 06.02.2020 року, тобто несвоєчасно без поважних причин подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію після звільнення, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі-Закон),Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено строки на подання декларації після звільнення, та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення даних строків, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків осіб.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- рапортом ст. оперуповноваженого в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Одеській області ДСР НПУ Д. Вербицького. про виявлення факту несвоєчасного подання декларації типу «після звільнення»;

- повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 ;

- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 ;

- положенням про управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- скрін-шотом подачі декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 ;

- особовою карткою заведеною Великомихайлівського районного суду Одеської області;

- посадовою інструкцією секретаря Великомихайлівського районного суду Одеської області ;

- попередженням про спеціальні обмеження. Встановлені Законами України «Про державну службу» …, де наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення від 06.02.2020 року;

- наказом керівника апарату суду №51/-ос/ап від 30.05.2018 року про звільнення ОСОБА_1 ;

- іншими документами, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнала, у вчиненому щиро розкаялась, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставин, обтяжуючих покарання, встановлено не було, а тому необхідним та достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 420,40грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 172-6, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247,280,283,284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН ( НОМЕР_1 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Повний текст постанови викладений 03.04.2020 року.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.