Справа № 727/2832/20
Провадження № 3/727/1270/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Кодрян Л.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364746 відповідно до якого 13.01.2020 року о 03 год. 49 хв. в м. Чернівці, Парковий проїзд, 2а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001року №1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Спіжавка Т.Г. підтримав доводи, викладені в письмових поясненнях зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру, передбачену чинним законодавством, огляду водія на стан сп`яніння. До матеріалів справине надано жодного доказу про керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Відеозапис з місця події, який здійснювався працівниками поліції та письмові пояснення свідків, які є в матеріалах справи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначив, що поясненнями свідків зафіксовано тільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, проте ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, машина стояла на місці. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП просить закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисника Спіжавки Т.Г. під час розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_2 , що залучений, як свідок за ініціативною захисника.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13.01.2020 року він разом із ОСОБА_1 відпочивали в закладі « ОСОБА_3 », що по вул. Комарова м. Чернівці. Вночі дружина ОСОБА_1 зателефонувала до нього і сказала, що приїде за ними на автомобілі та підвезе по домівках. Через деякий час вона приїхала на автомобілі Mersedes Benz Vito, під`їхала ближче до закладу «Гойра», що по вул.Парковий проїзд, м.Чернівці, щоб розвернутися. Однак при розвороті вона не впоралася з керуванням, в результаті чого транспортний засіб скотився в канаву. Оскільки вона залишила вдома малолітніх дітей, то не могла залишатися на місці пригоди, тому пішла додому, зобов`язавши їх вирішити проблему з транспортним засобом, який залишився на місці пригоди. Після чого до них під`їхали працівники поліції і склали протокол на ОСОБА_1 , який на місці пояснював, що не керував автомобілем.

Суд, вислухавши захисника Спіжавку Т.Г., свідка, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується показами свідка ОСОБА_2 , який вказав, що 13.01.2020 року автомобілемMersedes Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_2 , керувала дружина ОСОБА_1 .

Отже, зібраними доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або почав рухатись на транспортному засобі та в результаті чого він підлягав би оглядові, як водій транспортного засобу, на стан сп`яніння.

Згідно ч.ч.3,5 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції 11.11.2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735) .

Відповідно до п.п. 6,7 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. А сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.8 розділу ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, відомості про направлення поліцейськими ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, забезпечення поліцейськими проведення огляду водія транспортного засобу в такому закладі та проходження ним такого огляду в закладі охорони здоров`я відсутні.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Крім того, з відеозапису судом встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено, що він вчинив адміністративне правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Однак, матеріалах даної справи відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП на ОСОБА_1 чи інше порушення ПДР.

Таким чином, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001року №1306.

Згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, що було б підставою для зупинки.

Усне повідомлення поліцейським водію про вчинення адміністративного правопорушення не може бути належним та допустимими доказом на підтвердження факту порушення ПДР.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 686/11314/17 від 15.03.2019 року, суд вважає, що оскільки працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі послідуючі вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 в даній справі не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП відповідно до якого на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Проте, в наданих матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні письмові докази виконання уповноваженою особою вимог вказаної норми закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_4 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.І.Кодрян