Номер провадження: 33/813/336/20
Номер справи місцевого суду: 521/8794/19
Головуючий у першій інстанції Корой В. Д.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Стоянової Л.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією на користь держави товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України за наступних обставин.

08.03.2019 року, о 10 год. 05 хв., в зону митного контролю відділу митного оформлення №2 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка») митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС, напрямком з України до Молдови, в`їхав транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , (країна реєстрації - UA ), під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . В ході здійснення митного контролю, а саме усного опитування, ОСОБА_1 заявив, що товарів та предметів заборонених або обмежених законодавством України до переміщення через митний кордон України не переміщує. Під час здійснення спільного візуального огляду автомобіля «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_1 , у багажному відділенні автомобіля, були виявлені набої для гладкоствольних мисливських рушниць калібром 12мм, SHUR SHOT FIELD. REMINGTON. FELT WAD № 4, 32г у загальній кількості 10 шт. Виявлені набої ОСОБА_1 не заявив усно при опитуванні та переміщував по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор». Предмети переміщувались без ознак приховування в та їх виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вимоги якої були змінені в судовому засіданні апеляційного суду, та одночасно просив поновити строк для подання апеляційної скарги. ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного суду та закрити провадження у справі у звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного ним адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на порушення його права на доступ до правосуддя, зокрема на те, що справу розглянуто за його відсутності без повідомлення про час і місце розгляду справи. Копія оскаржуваної постанови йому направлена не була, а про її існування він дізнався лише 03.02.2020 року та одразу подав апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив їх задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та долучені до скарги докази; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови судді районного суду, 06.08.2019 року ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.39-31).

Матеріали судової справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. За твердженням апелянта, про існування оскаржуваної постанови районного суду він дізнався 03.02.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження, а тому у апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів такі твердження апелянта, оскільки матеріалами справи їх не спростовують. Апеляційна скарга, подана 06.02.2020 року (а.с. 32-39), містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких підстав, з урахуванням відсутності обставин ставити під сумнів твердження апелянта про отримання останнім копії постанови районного суду 03.02.2020 року, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень, з конфіскацією на користь держави товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, але таке рішення судді районного суду не можна визнавати законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення №0625/50000/19 від 08.03.2019 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 порушив порядок проходження митного контролю через «зелений коридор» при переміщенні товарів, переміщення яких або заборонено, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах. Факту вчинення адміністративного правопорушення не заперечує ОСОБА_1 .

Так, згідно з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, скоєного ОСОБА_1 при наступних обставинах.

08.03.2019 року о 10 годині 05 хвилин в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка») митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС, напрямком з України до Молдови, в`їхав транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , (країна реєстрації - UA ), під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . В ході здійснення митного контролю, а саме усного опитування, ОСОБА_1 заявив, що товарів та предметів заборонених або обмежених законодавством України до переміщення через митний кордон України не переміщує. Під час здійснення спільного візуального огляду автомобіля «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_1 , у багажному відділенні автомобіля, були виявлені набої для гладкоствольних мисливських рушниць калібром 12мм, SHUR SHOT FIELD. REMINGTON. FELT WAD № 4, 32г у загальній кількості 10 шт. Виявлені набої ОСОБА_1 не заявив усно при опитуванні та переміщував по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор».

На підставі вказаних обставин 08.03.2019 року працівником митниці у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0625/50000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Згідно п.п. 8.12. п. 8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, боєприпаси це спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність особи за порушення проходження митного контролю через «зелений коридор» при переміщенні товарів, переміщення яких або заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів.

Нормами п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576 «Про затвердження положення про дозвільну систему» передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тощо.

Відповідно до порядку, встановленого п. 12.14. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року №622 (зареєстровано в Мін`юсті України 07.10.1998 року за №637/3077), зокрема зазначено, що вогнепальна мисливська зброя, бойові припаси до неї, пневматична, холодна зброя, пристрої та зазначені патрони громадянами України перевозяться через державний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС.

Відповідно до ч.2, та ч.3, 5 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, з аналізу норм чинного митного законодавства вбачається, що переміщення через митний кордон України вогнепальної зброї та боєприпасів до неї здійснюється на підставі дозволів на право перевезення зброї, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС, відтак такий товар підлягає декларуванню у порядку визначеному для каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»).

Ураховуючи вищенаведені норми митного законодавства та перевіривши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя місцевого суду зробив вірний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів, яким суд надав належну правову оцінку, та дії останнього вірно кваліфіковані за ст. 471 МК України.

Апелянт в поданій апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду не оспорював доведеність його вини за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснивши, що не повідомив працівників митниці про перевезення ним у багажному відділенні його автомобіля набоїв для гладкоствольної мисливської рушниці у загальній кількості 10 шт., оскільки забувся, що ці набої залишив в багажнику автомобіля після перебування на полюванні. Той факт, що ОСОБА_1 є мисливцем та на законних підставах є власником гладко ствольної зброї, підтверджується документами, які надані апелянтом.

Факт порушення ОСОБА_1 підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення №0625/50000/19 від 08.03.2019 року, який правопорушник підписав, доповідною запискою головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 м/п «Акерман» Одеської митниці ДФС Бабченко В.В., а також дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.

З урахуванням аналізу долучених до протоколу доказів на підтвердження доведеності вини правопорушника, а також доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснень в судовому засіданні апеляційного суду, які фактично свідчать про згоду ОСОБА_1 з наявністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а тому його вина в скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, доведена, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Вирішуючи питання щодо застосування суддею районного суду адміністративного стягнення апеляційний суд враховує таке.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст. 22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

При цьому, апеляційний суд також враховує той факт, що орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надав апеляційному суду доказів, які б спростовував наявність підстав щодо неможливості застосування положень ст.22 КУпАП.

Водночас аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, а саме визнання вини у скоєному та щире каяття, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, зокрема випадкової наявності 10 мисливських патронів в автомобілі, які не були приховані, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності - дають підстави визнати дії ОСОБА_1 малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, беручи до уваги при цьому принцип справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин.

За таких обставин, змінена апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст. 22, ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський