Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пучка В.Д., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 29 березня 2019 року приблизно біля 19 год. 15 хв. в м. Києві на автодорозі М06 Київ-Чоп 19 км+350м, керуючи автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи розворот ліворуч з крайньої лівої смуги, в порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.4 Правил дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня2020 року про закриття адміністративної справи на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

№ 33/824/912/2020 Постанова винесена суддею:Оздоба М.О.

Категорія: ст. 124 КУпАП

За доводами апелянта судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки постановлене без об`єктивного з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що судом безпідставно не прийняті до уваги його пояснення про те, що він здійснював маневр розвороту з дотриманням п. 10.4 ПДР, завчасно зайнявши відповідне крайнє положення та дочекавшись коли транспортні засоби, які рухались в зворотному напрямку, зупинились та надали йому можливість здійснити маневр. Зіткнення ж з автомобілем «Мерседес» трапилось поза межами проїзної частини, а саме на узбіччі, яке не призначене для руху транспортних засобів. А тому вважає, що зіткнення транспортних засобів сталось з вини водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 , який, в наслідок грубого порушення вимог п. 1.10 ПДР, рухався по узбіччю.

Звертає увагу на те, що його пояснення об`єктивно підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора автомобіля «Вольво», світлинами з місця ДТП, а також поясненнями водія ОСОБА_2 , який не заперечував, що рухався по узбіччю в порушення вимог ПДР. Однак вказані докази, на переконання апелянта, залишились поза увагою та належною оцінкою суду першої інстанції, що призвело до постановлення у справі незаконного та необґрунтованого рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пучка В.Д. на підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 щодо обставин зіткнення транспортних засобів та апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд під час розгляду справи, оцінивши докази, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Проте, цих вимог закону місцевим судом при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , не дотримано.

Зі змісту постанови від 15 січня 2020 року вбачається, що судом першої інстанції висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, формально обґрунтовано протоколом про адміністративне правопорушення, доопрацьованою схемою ДТП, поясненнями щодо механізму ДТП водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та з посиланням на висновок автотехнічної експертизи № 12-1/2627 від 03 грудня 2019 року, але належної оцінки як письмовим доказам, зокрема, даним зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення про невиконання ОСОБА_1 у дорожній ситуації вимог п. п. 2.3 (б), 10.4 ПДР, що б перебувало у причинному зв`язку з наслідками ДТП, так і поясненням учасників ДТП, не надав, усі докази у взаємозв`язку між собою не проаналізував, достатніх доводів на спростування позиції ОСОБА_1 у судовому рішенні не навів, отже фактичні обставини справи належним чином не з`ясував та прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, 29 березня 2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у якому з посиланням на порушення водієм вимог п. п. 2.3 (б), 10.4 ПДР зазначено, що 29 березня 2019 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на автодорозі М06 Київ-Чоп 19 км+350м, при здійсненні розвороту ліворуч з крайньої лівої смуги, не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження зазначених транспортних засобів.

Із змісту письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним на місці події, а в послідуючому і в суді першої інстанції, слідує, що він не вважав себе винним у порушенні ПДР, та повідомив, що 29 березня 2019 року здійснював розворот на автодорозі М06 Київ-Чоп у дозволеному для цього місці. Дорога в цій частині мала дві смуги руху в обох напрямках, а також узбіччя виділене суцільною лінією. Автомобілі, що рухались у зустрічному напрямку зупинились, пропускаючи його, тому він розпочав маневр розвороту. В момент, коли керований ним автомобіль «Вольво» вже проїхав дві смуги, які призначені для руху транспортних засобів, за їх межами із-за вантажного автомобіля, що зупинився пропускаючи його, виїхав мікроавтобус «Мерседес» та здійснив зіткнення з його автомобілем. Вважав винним у зіткненні транспортних засобів водія мікроавтобуса «Мерседес» ОСОБА_2 , який, всупереч вимогам Правил дорожнього руху, здійснював рух по обочині, що прямо заборонено ПДР та стало причиною ДТП.

Наведені пояснення ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора автомобіля «Вольво», на якому зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював маневр з крайньої лівої смуги руху, при цьому перетинав дорогу в зустрічному напрямку, коли транспортні засоби зупинились та надали можливість автомобілю "Вольво" виконати маневр розвороту. З цього ж відеозапису вбачається, що мікроавтобус "Мерседес" рухався по узбіччю та появляється в полі зору коли автомобіль "Вольво" передньою частою пересік проїзну частину в зворотному напрямку, а саме зіткнення транспортних засобів мало місце за межами проїзної частини.

Це ж підтверджується доопрацьованою працівниками патрульної поліції в ході розгляду справи схемою дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на узбіччі, поза межами проїзної частини (а. с. 2, 50). Відповідно до цієї ж схеми ДТП та складеної на місці ДТП 29 березня 2019 року, при огляді транспортних засобів виявлені механічні пошкодження: на мікроавтобусі "Мерседес" - переднього бампера, капота, лівого крила, решітки радіатора; на автомобілі "Вольво" - заднього правого крила, задніх правих дверей, диску та покришки, що свідчить про контактування транспортних засобів, коли автомобіль "Вольво" фактично перебував на узбіччі, тобто поза межами проїзної частини. Це ж підтверджується світлинами з місця ДТП, на яких зафіксовано місце розташування мікроавтобуса "Мерседес" після їх зіткнення (с. 11-19).

Не заперечував факт руху по узбіччю дороги та те, що місце зіткнення транспортних засобів було на узбіччі також і водій автомобіля "Мерседес" ОСОБА_2 (а. с. 3). Підтвердив ОСОБА_2 свої пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватись для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедистів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересування по них), гужових возів (саней).

За диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Однак такого причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_1 та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів за результатами повторного дослідження всіх доказів у справі під час апеляційного перегляду судового рішення - не виявлено.

Так, по справі встановлено, що 29 березня 2019 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на автодорозі М06 Київ-Чоп 19 км+350м, при здійсненні розвороту, дотримався вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, здійснював відповідний маневр з крайньої лівої смуги, при цьому надав перевагу транспортним засобам, що рухались по проїзній частині дороги в зворотному напрямку, проте зіткнення з мікроавтобусом "Мерседес" сталось внаслідок недотримання водієм ОСОБА_2 п. 1.10 Правил дорожнього руху, який рухався по узбіччю автодороги, рух по якій заборонено, що й знаходиться в причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на оцінці всієї сукупності вищенаведених доказів у справі про адміністративне правопорушення, об`єктивність яких сумнівів не викликає.

При цьому, даючи оцінку відповідності дій водія ОСОБА_1 . Правилам дорожнього руху, суд апеляційної інстанції вважає, що за встановлених обставин дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 , при здійсненні з дотриманням ПДР маневру розвороту, мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Що стосується інкримінування у вину ОСОБА_1 порушення п. 2.3 (б) ПДР, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, то будь-яких доказів на недотримання його вимог ОСОБА_1 в постанові суду не наведено, не встановлено таких обставин і апеляційним судом.

Не суперечить такому висновку суду апеляційної інстанції і висновок автотехнічної експертизи № 12-1/2627 від 03 грудня 2019 року, оскільки в ньому міститься лише регламентація дій водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо дотримання ними Правил дорожнього руху в конкретній дорожній ситуації (а. с. 66-70).

Таким чином, слід визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу всім доказам у справі не надав, вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП не виконав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

За наведеного, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В.Гладій