Єдиний унікальний номер: 379/931/20
Провадження № 3/379/432/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли від Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІІ групи, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 до Таращанського районного суду Київської області від Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507085 від 07.08.2020, складений начальником СРПП Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції Кравець Р.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу, 07.08.2020 о 10 год 10 хв на а/д Ставище-Ясенівка 7 км ОСОБА_1 керував моторолером Хонда Бенлі б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що свідків, під час пропозиції поліцейським пройти огляд у медичному закладі, не було. При цьому, продути «Драгер» поліцейські взагалі йому не пропонували, зазначеного алкотестеру в них навіть і не було. Свідки з`явилися лише коли вже складався протокол і при понятих йому пройти огляд не пропонували. Крім того, поліцейські погрожували, що мопед залишать на дорозі, якщо поїдуть на огляд і лікарню, а тому він погодився написати в протоколі, що відмовляється від огляду у медичному закладі. Поняті не бачили, як його зупиняли працівники поліції, письмові пояснення понятих є недостовірними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення с ДПР18 № 507085 від 07.08.2020 ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків. Крім того, в протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 07.08.2020 близько 10 год 00 хв на а/д Ставище-Ясенівка вони були свідками і бачили як працівники поліції зупинили моторолер Хонда під керуванням ОСОБА_1 , який пояснив, що вживав спиртні напої, а саме горілку. Після цього керував моторолером. Від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у медзакладі та продуття приладу «Драгер» відмовився. Пояснення написано власноручно, при ясній свідомості, без вимушення.

Судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та поліцейського ОСОБА_4 . Будучи належним чином повідомленими, зазначені свідки двічі 24.09.2020 та 20.10.2020 у судове засідання не з`явились.

Крім того, пояснення свідків не є належними доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Даний висновок кореспондується із висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 справа № 560/751/17 адміністративне провадження №К/9901/2047/18.

Відповідно до п. «d» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: опитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. З огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає застосовною ст. 6 Конвенції в даній справі.

Судом використано всі можливі засоби щодо забезпечення вказаного права на допит свідків, однак з незалежних від суду причин свідки не з`явились у судове засідання. При таких обставинах притягнення особи до адміністративної відповідальності потягне за собою порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, згідно положень п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я.

Крім того, працівниками патрульної поліції не долучено до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що в сукупності позбавляє суд перевірити дотримання відповідної процедури.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, та положення ст. 62 Конституції України, суддя вважає недоведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а тому його звинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 130, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: Зінкін В. І.