Справа № 946/1447/20
Провадження № 3/946/504/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретарів судового засідання Недялкова Я.І., Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Багате Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, працюючого за наймем малярем, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 04 березня 2020 року о 17:50 годині в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області по вул. Гоголя, 44-б, керував автомобілем марки «Opel ASCONA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги п./п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що того дня він дійсно вживав алкоголь, після чого хотів відігнати автомобіль, який стояв на подвір`ї в кінець двору. Він сів в автомобіль та зрушив приблизно на 0,5 метри назад, щоб мати можливість розвернути автомобіль, після чого підійшла його дружина та, припустивши, що він хоче поїхати на вулицю, змусила його вийти з автомобіля. Винним себе у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки автомобіль не рухався по дорозі, а лише на подвір`ї.

Не зважаючи на невизнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Показання притягуваного ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем на подвір`ї за місцем проживання за кермом транспортного засобу автомобіля повністю підтверджуються показаннями свідка захисту ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що вони з чоловіком ОСОБА_1 та родичем ОСОБА_3 вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та запустив двигун. Вона припустила, що ОСОБА_1 має намір поїхати до ще одного знайомого на ім`я ОСОБА_4 , і оскільки він був в нетверезому стані, вона сіла в автомобіль на сидіння пасажира і почала забрати ключі запалення. В цей момент ОСОБА_1 нажав на педаль і машина зрушила назад, через що дверцята з боку пасажира, які залишалися відчиненими, були пошкоджені о виноградний стовп. Потім вони продовжили вживати алкогольні напої і між ними відбулася сварка через те, що вона забрала у нього ключі від автомобіля, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, яким повідомила, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначені обставини керування притягуваним ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння непрямо також підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що вдень він вжив приблизно 100 грамів горілки, після чого, приблизно після 14:00 години він зустрів притягуваного ОСОБА_1 з яким вони поїхали до останнього додому, за кермом автомобіля був ОСОБА_1 , який загнав автомобіль у двір, після чого вони почали вживати алкогольні напої. Потім ОСОБА_1 сказав, що йому необхідно загнати автомобіль у двір та вийшов на вулицю, чи сідав той за кермо автомобіля він не бачив. Коли він також вийшов на вулицю, то побачив, як сваряться ОСОБА_1 з дружиною, яка плакала та викликала працівників поліції. В судовому засідання свідок ОСОБА_3 не підтримав пояснення, які він давав працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 після відпочинку в барі сів п`яний за кермо автомобіля.

Встановлені уповноваженою службовою особою органу Національної поліції обставини вчинення правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з даними якого ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та у присутності двох свідків у встановленому порядку пройшов тестування за допомогою алкотестера «Драгер» АRBL 0515, результат тесту 1,49 ‰.

Перебування притягуваного в стані алкогольного сп`яніння зафіксоване в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис притягуваного ОСОБА_1 в графі згоди з результатами огляду.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про їх достатність для встановлення обставин вчинення правопорушення та винесення судом постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює і відкидає посилання притягуваного на те, що він керував автомобілем не на вулиці, а на подвір`ї, у зв`язку з чим він не має нести відповідальності.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому ані вказана норма, ані інші нормативно-правові акти, зокрема ПДР, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлюють, що адміністративне правопорушення має бути вчинене у певному місці (на вулиці, на проїжджій частині та ін.).

Крім того, відповідно до п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Тому, з викладеного випливає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає незалежно від місця вчинення правопорушення. Саме тому суд не приймає до уваги посилання притягуваного на те, що в його діях немає складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він не мав намір і не керував транспортним засобом на вулиці по дорозі, а лише у дворі.

Отже, встановлені судом обставини того, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля, запустив його двигун і здійснив його переміщення у просторі в напрямку руху заднім ходом на відстань приблизно 0,5 метри, дають змогу суду дійти висновку, що притягуваний керував транспортним засобом, а тому його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у абз. 3 4 п. 27 його постанови № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З вказаних роз`яснень випливає, що для настання відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення як місце керування транспортним засобом, так і час такого керування. А з диспозиції ст. 130 КУпАП та з вказаних роз`яснень Пленуму Верхового Суду України випливає, що правопорушення є вчиненим (закінченим) з моменту виконання об`єктивної сторони керування особою транспортним засобом, тобто з моменту початку виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від місця та часу керування, а також від того, чи рухався транспортний засіб своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тому, встановлені судом обставини свідчать про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повний текст постанови виготовлений 13 квітня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко