Провадження № 3/679/696/2020
Справа № 679/1349/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., за участі особи, яка притягається до адмінінстаративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, паспорт НОМЕР_1 Нетішинським МВ УМВС України від 15 травня 2014 року, проживаючої на АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №690293 від 01 жовтня 2020 року, 24 вересня 2020 року приблизно о 21 год. 14 хв. ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених ст. 150 СК України, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2015 року народження, а саме: залишила дитину без нагляду одну поряд з «Торговим центром», що розташований у м. Нетішин на просп. Незалежності, 22., працівниками поліції малолітню було передано бабусі ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки протягом року на останню накладалось стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому їй адміністративному провапорушенні не визнала та зазначила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки. З приводу обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення остання вказала, що такі не відповідають дійсності та пояснила, що тоді вона на інвалідному візку переміщалася по вулиці разом зі своєю дитиною до бабусі, до неї подзвонили на телефон і вона емоційно розмовляла по телефону, в цей час її дитина відбігла. Вона відразу почала її шукати і через деякий час подзвонила її мама і сказала, що дитина у неї. Ій не відомо хто звернувся до поліції з повідомленням, що дитина знаходиться без догляду на вулиці.

Суддя заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписами ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення працівниками поліції до протоколу додано лише рапорт інспектора ВС Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Паламарчука В.В. від 24 вересня 2020 року, в якому зазначено, що того ж числа до чергової служби Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про те, що жінка кричить на дитину, після виїзду на місце події було виявлено малолітню ОСОБА_4 , 2015 року народження, яка знаходилась одна без нагляду дорослих.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказаний рапорт відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що такий лише сам по собі не містить у собі фактичних даних, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, а тому такі доказ, на переконання судді, є неналежним.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №690293 від 01 жовтня 2020 року складений щодо ОСОБА_1 не може бути тим єдиним доказом, який вказує на винуватість останньої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення і на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суддя звертає увагу також на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №690293 від 01 жовтня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання доньки, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, проте не конкретизовано яких сааме в розумінні положень ст. 150 СК України.

Зауважую на тому, що суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

У зв`язку з цим, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити за недоведеністю вини.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Гавриленко