ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засновник ТОВ «Мега Боард», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 653969, від 25.09.2020 року ОСОБА_1 19.09.2020 року в м. Одеса по вул. Середньофонтанська площа, проспект Гагаріна (парк «Комонавтів») та проспект Гагаріна,25, здійснив розповсюдження матеріалів передвиборної агітації «Партій багато, одеська одна «»Довіряй ділам», які не містили відомостей про тираж та інформацію про осіб, відповідальних за їх випуск, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.212-13 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та підтримав доводи, які ним викладені в запереченнях на протокол, складений відносно нього.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до диспозиції ч.2 ст. 212-13 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі розповсюдження (рознесення, вивішування, роздавання) під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно, а так само організація такого розповсюдження.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається в замовленні, виготовленні, розповсюдженні під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборчої агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно (формальний склад).

У статті 54 Закону України «Про місцеві вибори» від 14.07.2015 року №595-VIII, розкрито поняття передвиборної агітації, зокрема це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за кандидатів.

Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про місцеві вибори»місцеві організації партій, кандидати у депутати від яких зареєстровані в багатомандатному виборчому окрузі, кандидати у депутати в одномандатному виборчому окрузі, кандидати на посаду сільського, селищного, міського голови, старости мають право розпочати свою передвиборну агітацію з дня, наступного за днем прийняття відповідною територіальною виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів. Передвиборна агітація закінчується о 24 годині останньої п`ятниці перед днем голосування. Ведення передвиборної агітації до початку і після закінчення встановлених у цій статті строків забороняється.

Отже, з аналізу згаданої норми слідує, що початком передвиборної агітації є день, наступний за днем прийняття відповідною територіальною виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів.

Як видно з матеріалів справи уповноважених осіб Одеської міської організації політичної партії «Довіряй ділам» у єдиному багатомандатному виборчому окрузі та у територіальних виборчих округах на перших місцевих виборах 25.10.2020 року, зареєстровано постановою Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області №32 22.09.2020 року.

Отже, виходячи з положень ст.54 ЗУ «Про місцеві вибори» днем початку передвиборної агітації політичної партії «Довіряй ділам» є день, наступний за днем прийняття відповідною територіальною виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів, тобто 23.09.2020 року.

Таким чином, з урахуванням того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться розповсюдження матеріалів передвиборної агітації 19.09.2020 року, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а й відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 виборчого законодавства та вчинення ним адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію Суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у скоєнні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення винуватості ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КУпАП.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 , здійснив розповсюдження матеріалів передвиборної агітації з порушенням встановленого законом порядку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-13 КУпАП, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що ОСОБА_1 , не підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.212-13 і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КпАП України.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-13 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

15.10.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/17762/20

Номер провадження №3/522/10822/20

Головуючий суддя Русєва А.С.