Справа № 215/2080/20
ПОСТАНОВА
08 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ВСТАНОВИВ:
24.03.2020 р. о 18:38 год. у м.Кривий Ріг в Тернівському районі по вул.Карширська, 84, ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на маршруті № 231 на транспортному засобі Mercedes Benz 412 D д/н НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, визначеної постановою КМУ, а саме у кількості 21 пасажирів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив абзац 3 підпункт 4 пункт 2 постановив КМУ №211 від 11.03.2020 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду з`явився, з протоколом серії ГП № 309781 від 24.03.2020 погодився частково, пояснив, що людей взяв більше ніж треба, оскільки була робоча перевозка людей. Зараз суворо дотримується обмежень постанови КМУ № 211 від 11.03.2020. Просив суворо не карати зважаючи на низьку зарплату, наявність на утриманні дружини ОСОБА_2 , яка перебуває на відновленні після хіміотерапії, перенесеної у 2019 році.
Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.
Згідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.
Так, стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.
Згідно постанов КМУ від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» і 25.03.2020 №239 , на усій території України встановлюється карантин з 12 березня до 24 квітня 2020 р.
16 березня 2020 р. КМУ своєю постановою №215 затвердив зміни до постанови №211.
Відповідно до цих змін заборонено, зокрема, з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.
З наданого до суду відеозапису з поліцейського відеореєстратора (а.с.3) вбачається, що інспекторами поліції було виявлено та зупинено маршрутне таксі № 231 д/н НОМЕР_1 , який перевозив пасажирів в режимі маршрутного таксі під керування водія ОСОБА_1 . Після зупинки працівниками поліції було виявлено у салоні автобуса 21 пасажирів одночасно, що є порушенням вимог вищевказаного законодавства.
Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується іншими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП № 309781 від 24.03.2020 р.(а.с. 1), рапортом (а.с. 2).
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи викладене і те, що ОСОБА_1 дійсно винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, характеризується позитивно, є єдиним годувальником в сім`ї, працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні непрацездатну дружину, правопорушення не спричинило будь-яку значну шкоду суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян, з урахуванням обставин справи вважаю можливим застосувати ст. 22 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення.
На підставі ст. 22, 280, 284 КУпАП, -
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП провадженням закрити, за малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: