Справа № 592/9612/20
Провадження № 3/592/1723/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який зі слів офіційно не працює, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 651391, складеного 22.07.2020 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 УПП в Сумській області старшим сержантом поліції Баличевим Євгеном Вікторовичем, 22.07.2020 року о 4 годині 14 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, по вул. Горького, буд. 21 м. Суми, висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження покинути місце події на неодноразові вимоги припинити правопорушення не реагував, при цьому продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, законні вимоги працівників поліції злісно не виконував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП (а. п. 2) .

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив про те, що він не вчинив злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а з боку патрульних поліцейських щодо нього мало місце істотні порушення при складанні протоколів, упереджене ставлення та перевищення службових повноважень. Він просив провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. п. 24) .

До початку судового засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 адвокат Малачук Петро Михайлович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про закриття адміністративних проваджень, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходяться матеріали провадження про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173. 185 КУпАП, вчинені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 651217 від 22.07.2020 року о 04 годині 14 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, по вул. Горького, буд. 21, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 651391 від 22.07.2020 року о 04 годині 14 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, по вул. Горького, буд. 21 у м. Суми, висловлювався нецензурною лайкою, намагався покинути місце події, на неодноразові вимоги припинити правопорушення не реагував, при цьому продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, законні вимоги співробітників поліції злісно не виконував, вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. З означеними протоколами він не погоджується в повному об`ємі, оскільки викладені обставини події не відповідають фактичним діям як співробітників патрульної поліції, так і діям ОСОБА_2 , а матеріали про адміністративні правопорушення не відповідають чинному законодавству, що зумовлює закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень. При зверненні до ОСОБА_1 співробітники патрульної поліції не представились та не повідомили причину його зупинки, чим порушили вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію , не назвавши ні причину його фактичного затримання, ні назвавши свої посади та прізвища. В ході звернення до ОСОБА_1 , співробітники патрульної поліції не попередили у будь-який спосіб про застосування спеціальної техніки для відеофіксації обставин події. Верховний Суд нагадав про те, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте протоколи ОСОБА_1 під розписку вручено не було. Виявлені істотні порушення ст. 256 КУпАП при складенні протоколів про адміністративні правопорушення: 1. Не роз`яснено права, передбачені ст. ст. 55, 56, 69, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 2. Не зазначено суть адміністративного правопорушення. Не назначені прізвища, адреси свідків, які, у свою чергу були, однак не встановлювалися їх особи та не опитувалися. 4. Не надано можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надати пояснення. Про роз`яснення такого права та про відмову в його наданні в протоколах не відображено. 5. Зі змісту протоколів вбачається, що від ОСОБА_1 надходили клопотання, окрім зазначення про те, що вони надходили , до протоколу не внесені. 6. Протоколи не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. 7. Відсутні записи в протоколах про відмову від підписання протоколів ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальною не вручені. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АЗ № 146133 від 22.07.2020 року о 04 годині 14 хвилин ОСОБА_1 був підданий адміністративному затриманню, для встановлення особи та складення адміністративних матеріалів і припинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 260 КУпАП порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Виявлені істотні порушення ст. 261 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне затримання: 1. Не роз`яснено права, передбачені ст. ст. 55, 56, 69, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 2. Не зазначено мотиви припинення та суть адміністративного правопорушення. 3. При особистому огляді відсутні поняті. 4. Не надано можливість подати заяви та зауваження при затриманні та особистому огляді. 5. В протоколі про адміністративне затримання відсутні підписи ОСОБА_1 взагалі та про відмову від підпису зокрема. В порушення ч. 2 ст. 264 КУпАП особистий огляд при затриманні було проведено без участі двох понятих однієї статі. Формуючи адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , співробітники поліції не дотрималися вимог ч. 1 ст. 264 КУпАП при обґрунтуванні кваліфікації складу адміністративного правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку - проведенням огляду. Недотримання форми протоколу про адміністративне правопорушення та поверхневе встановлення в ньому обставин справи призводить до визнання таких протоколів неналежними доказами при доведенні винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Огляд на стан алкогольного сп`яніння співробітником поліції у присутності двох свідків з використання спеціальних технічних засобів у встановленому законом порядку з ОСОБА_1 не проводився, що підтверджується змістом протоколів про адміністративні правопорушення та адміністративне затримання. За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження при розгляді справи, у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише означені протоколи та рапорти, що не дає підстав стверджувати про вчинення адміністративних правопорушень. Поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року) . ВС зазначив, що свідчення співробітників патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю сфері забезпечення громадського порядку і громадської безпеки й встановленого порядку управління. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Зроблений висновок на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року у справі № 23-рп/2010, де у п. 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язать щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною. З врахуванням положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Даний протокол складений з порушенням вимог КУпАП, а також Інструкції № 1408/27853. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язково роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України Про національну поліцію під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Згідно ст. 18 Закону України Про національну поліцію поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Це повністю узгоджується з вимогами ст. 19 Конституції України. В суді не встановлено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, відносно якої складено адміністративні протоколи. По одному діянню складено два протоколи. Невірно зазначено місце вчинення правопорушення та не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Відтак, протоколи у справі про адміністративні правопорушення серії АА № 651217 від 22.07.2020 року, серії АА № 651391 від 22.07.2020 року, серії АЗ № 146133 від 22.07.2020 року складені з порушенням норм КУпАП, тому не можуть вважатися такими, що відповідають чинному законодавству у сфері забезпечення громадського порядку і громадської безпеки й встановленого порядку управління та підлягають безумовному закриттю адміністративного провадження. Враховуючи встановлене в судовому засіданні, він вважає, що зазначені в протоколах обставини складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, не знаходять свого підтвердження належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП. Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 254, 256, 260, 261, 264, 283-285 КУпАП, він просив провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП (а. п. 21-25) .

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Маланчук Петро Михайлович надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Він просив провадження в справі про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснення його захисника адвоката Маланчука Петра Михайловича, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, відеозапис, прихожу до наступного висновку.

Так, ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суть дій, що складають об`єктивну сторону вищезазначеного адміністративного правопорушення розкрито як в рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 року № 10-рп/2011 так і в постанові Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів № 8 від 26.06.1992 року, де під злісною непокорою розуміють відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до вимог п. 3 ст. 6 (Право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в п. 61 свого рішення у справі Корнєв і Карпенко проти України зазначив про те, що адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій ст. 6 Конвенції.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

У відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою Управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначене помилкова адреса місця проживання та місця реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 , замість вірного місця проживання та місця реєстрації: АДРЕСА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 2) .

До того ж, вважаю за можливе взяти до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі) , уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, завершальним етапом адміністративного розслідування при провадженні у справах про адміністративні правопорушення є направлення протоколу і всіх матеріалів розслідування на розгляд органа (посадовій особі) , уповноваженого розглядати відповідну категорію справ про адміністративні правопорушення. Ці органи (посадові особи) перелічуються в гл. 17 КпАП.

Протокол надсилається у певний строк відповідному уповноваженому органу. Строк передачі протоколу органу, уповноваженому на розгляд справи, в КУпАП не встановлені. Процесуальні строки встановлені лише стосовно протоколів про вчинення корупційного діяння - протокол повинен бути переданий до суду в триденний строк з моменту його складання. В усіх інших випадках цей строк регламентується відповідними відомчими актами. Так, наприклад, протокол про адміністративне правопорушення, вчинене військовослужбовцем або особою рядового чи начальницького складу ОВС, повинен бути надісланий за місцем служби такої особи у триденний строк для притягнення цієї особи до дисциплінарної відповідальності. Протокол про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця повинен бути надісланий на розгляд суду протягом однієї доби. Як правило, всередині органу протокол направляється на розгляд уповноваженій особі протягом доби.

Тим не менш це є дуже важливим моментом, оскільки, якщо затягнути із такою передачею, може статися так, що пройдуть вже всі строки для накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП) . Відповідно дії суду будуть даремними. Тому рекомендується якнайскоріше надсилати (передавати) складені протоколи та додатки до них уповноваженим на їх розгляд органам (посадовим особам) .

Із змісту абз. абз. 2, 3 п. 7, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів № 8 від 26.06.1992 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду № 12 від 03.12.1997 року) вбачається, що згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. При розгляді справ про правопорушення, передбачені ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення) , судді зобов`язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року. У разі відсутності зазначених даних матеріал підлягає поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення. Звернути увагу суддів на необхідність суворого додержання вимог ст. ст. 245, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які зобов`язують до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, до встановлення обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, до визначення розміру заподіяної шкоди та перевірки інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також вимагають відображення цих обставин у постанові. У мотивувальній частині постанови, поряд з поясненням притягнутої до відповідальності особи, необхідно наводити пояснення свідків, потерпілих, інші докази, що були досліджені у справі і покладені в основу прийнятого рішення. Враховуючи, що ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність як за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця, так і їх образу, суддя зобов`язаний зазначити в постанові, за які конкретно правопорушення на винного накладено адміністративне стягнення.

Згідно реєстрації вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення від 22.07.2020 року був надісланий до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми лише 20.08.2020 року (вхідний № 33085/20 від 20.08.2020 року) , тобто майже через місяць. Таке не в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 257 КУпАП, з огляду на імперативні вимоги ст. ст. 38, 277 КУпАП (відмітка на титульному листі, а. п. 10) .

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги наступне.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 261 КУпАП про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять будь-яких відомостей про те, що родичі ОСОБА_1 були негайно повідомлені про його місце перебування, як особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення. Таке є грубим порушенням прав ОСОБА_1 (а. п. 3) .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков