Номер провадження: 33/813/1221/20
Головуючий у першій інстанції Морозова І. В.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мандрика В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Бєлошицької Л., на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 25.02.2010 року,

про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК,

встановив:

зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень на користь держави за порушення митних правил за наступних обставин. Так, 21.02.2020 в зону митного контролю відділу митного оформлення митного поста « Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС у напрямку з України до Молдови каналом руху «зелений коридор» в`їхав автомобіль марки «TOYOTA RAV 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»). Після здійснення візуального огляду вищезазначений транспортний засіб виведено із загального потоку та направлено з каналу (смуги) «зелений коридор» на канал (смугу) «червоний коридор» для проведення митного огляду. Під час здійснення митного огляду автомобіля в підлокітнику виявлено пістолет типу «ФОРТ-12Р» для відстрілу гумових куль калібром 9 мм та патрони до даного пристрою з маркуванням на капсулі ФОРТ 9 мм Р.А. у кількості 43 штуки, які належать ОСОБА_1 .

На підставі вказаних обставин у відношенні ОСОБА_1 21.02.2020 було складено протокол про порушення митних правил № 0290/5000/2020, встановлених ст. 471 МК України.

В клопотанні представник Одеської митниці Держмитслужби просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови районного суду вона не отримувала.

В апеляційній скарзі з представник Одеської митниці Держмитслужби, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на те, що опитаний ОСОБА_1 пояснив, що дійсно перевозив пістолет типу «ФОРТ-12Р» для відстрілу гумових куль калібром 9 мм та патрони до даного пристрою з маркуванням на капсулі ФОРТ 9 мм Р.А. у кількості 43 штуки, та має дозвіл на право зберігання та носіння пристрою травматичної дії, проте, на момент перетину кордону, не надав працівникам митниці жодних дозвільних документів, про які вказував, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України. Просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та притягнути його до адміністративної відповідальності з урахуванням санкції вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Одеської митниці Держмитслужби, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд дійшов до висновку про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд було проведено за відсутності представника Одеської митниці Держмитслужби.

Водночас, в матеріалах справи не міститься жодних доказів отримання представником Одеської митниці Держмитслужби копії постанови районного суду.

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження знаходять своє підтвердження та відповідають дійсності, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних, незалежних від волі скаржників, причин.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил при зазначених у постанові обставинах доведена змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями правопорушника, фототаблицями, описом вилучених предметів та іншими матеріалами справи, тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 471 МК України, як порушення порядку проходження спрощеного митного контролю («зелений коридор»), переміщення пістолету «Форт 12Р» для відстрілу гумових куль калібром 9 мм.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Мотивуючи своє рішення в частині не застосування адміністративного стягнення у вигляді конфіскації вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0290/50000/2020, пістолету типу «ФОРТ-12Р» для відстрілу гумових куль калібром 9 мм та патронів до даного пристрою з маркуванням на капсулі ФОРТ 9 мм Р.А. у кількості 43 штуки, суд першої інстанції послався на наступні доводи.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 має дозвіл № 20906 від 21.03.2018 ( НОМЕР_3 ) виданий УПД ГУНП України на пристрій для відстрілу гумових куль «ФОРТ-12» калібру 9 мм у кількості 1 шт. № НОМЕР_4 , що, на думку суду, підтверджує законність володіння ОСОБА_1 вилученими предметами.

З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку, є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «надмірний індивідуальний тягар».

Суд врахував також:

- практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 11.07.2019 року по справі «Садоча проти України»;

- положення ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права;

- приписи ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, згідно з якою, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України, тобто, в такому випадку, міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення;

- норми Європейської Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини» (далі по тексту Конвенції) та Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, які визнані в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Районний суд дійшов висновку про те, що правопорушення, яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон пристрою та набоїв, що пропускається через митний кордон з наявністю відповідного дозволу.

Положення Статті 1 Протоколу №1 до Конвенції з захисту прав людини, передбачають, що кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою з огляду на таке.

Так, ОСОБА_1 були надані документи, які підтверджують законність володінням предметами, які були вилучені в нього, а саме: пістолету типу «ФОРТ-12Р» для відстрілу гумових куль калібром 9 мм та патронів до даного пристрою з маркуванням на капсулі ФОРТ 9 мм Р.А. у кількості 43 штуки, які він перевозив через митний кордон України. Надані докази були ретельно досліджені судом 1-ої та апеляційної інстанції, а саме: копія дозволу на право зберігання та носіння та зберігання пристрою травматичної дії «ФОРТ-12РМ» калібром 9 мм. № НОМЕР_5 (а.п. 9).

Окрім того, представник митниці в суді апеляційної інстанції пояснив, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував під час перевірки, що він має пристрій травматичної дії «ФОРТ-12РМ» калібром 9 мм та патрони до даного пристрою з маркуванням на капсулі ФОРТ 9 мм Р.А. у кількості 43 штуки, не приховував їх та добровільно надав представникам митних органів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що митними органами не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 зазначеними діями міг би завдати будь-якої шкоди державі, тому, на думку суду, конфіскація вказаних предметів в даному випадку є недоцільною.

Підсумовуючи наведені висновки, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення є законним, належним чином мотивованим та справедливим, тому визнає апеляційну скаргу представника Одеської Митниці Держмитслужби такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 280, 285, 294 КУпАП, ст. ст. 197, 465, 471, 527, 528, 529 МК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання представника Одеської Митниці Држмитслужби Бєлошицької Л. задовольнити, поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 03.09.2020 року.

Апеляційну скаргу представника Одеської Митниці Держмитслужби Бєлошицької Л. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 03.09.2020 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 471 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик