Справа № 171/1891/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Чумак Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем у ФОП ОСОБА_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , за ст.443 КУпАП,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 762111 від 11.10.2020 року ОСОБА_1 11.10.2020 року о 18-45 год. в с. Нива Трудова по вул. Шевченко, 1, в магазині «Хуторок», будучи продавцем вказаного магазину, здійснювала торгівлю продовольчими товарами без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги ПКМУ № 641, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину за ст.443 КУпАП не визнала та пояснила, що вона дійсно працює продавцем у магазині «Хуторок», що знаходиться в АДРЕСА_2 . З часу оголошення у країні карантину вона на робочому місці знаходиться у масці. 11.10.2020 року, приблизно о 18-45 год., вона в зв`язку з відсутністю у магазині покупців вирішила випити чаю, для чого зняла маску та біля вікна пила чай. В цей час в магазин зайшов працівник поліції, який склав стосовно неї протокол. Вину не визнає, так як торгівлю продовольчими товарами без маски вона не здійснювала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст.245,251,252,280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, статтею 443 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст.443КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, посадовою особою, що склала вказаний протокол, зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ПКМУ № 641, проте в порушення вищевказаних нормативних документів у вказаному протоколі не деталізовано, які саме положення та якого саме нормативно правового акту порушила ОСОБА_1 .

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ст.443 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продовольчими товарами без засобів індивідуального захисту.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що справа, крім протоколу про адміністративне правопорушення, містить: пояснення ОСОБА_1 , копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації у вказаному реєстрі як ФОП ОСОБА_3 та трудового договору, укладеного 28.09.2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Факт визнання своєї вини у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, про що вказано у поясненні ОСОБА_1 , відхиляю як доказ, оскільки визнання особою вини за відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути безумовною підставою для притягнення цієї особи до відповідальності.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід враховувати приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), відповідно до яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність долученими до справи доказами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1,443,284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Т. А. Чумак