Справа № 727/984/20
Провадження № 3/727/500/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.01.2020 року ОСОБА_1 15.01.2020року о 01:29 годині керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Небесної Сотні, 30-А м. Чернівці з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення в суті порушення не зазначено кваліфікуючу ознаку, що він двічі на рік піддавався адміністративному стягненню, а перекваліфікація дій не передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення у зв`язку з наступним.

Диспозицією ч.3 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист права та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297459 від 15.01.2020 року, дії ОСОБА_1 лише формально кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП. При цьому, суть правопорушення, вказана у протоколі, не містить викладу обставин, які б вказували на те, що особа двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП. Тобто, суть правопорушення, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, а не ч.3 ст.130 КУпАП, а тому визнавати ОСОБА_1 винуватим за ч.3 ст.130 КУпАП є неприпустимим.

Крім того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість перекваліфікації дій правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п. 1, 130 ч.3, 221, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: