Справа № 266/1380/20
Провадженя№ 3/266/610/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Пантелєєв Д.Г. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «НВО «Інкор і Ко», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ст. 163-1 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 року під час проведення документальної невиїзної перевірки підприємства встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «НВО «Інкор і КО» не забезпечила належного контролю, в результаті чого встановлені порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що передбачено ч. 1 ст. 163 і , Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: п.48.1 ст.48. п. 198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4, п. 200.12 ст.200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині : ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку; відсутність реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ З 014,40 грн

Фактично порушення є триваючим, встановлено 12.02.2019 року в приміщенні ГУ ДПС у Донецькій області за адресою: м. Маріуполь, вул. Італійська, 59.

ОСОБА_1 не з`явилась до судового засідання, надавши заперечення на складені в відношення неї матеріали, в яких звернула увагу суду на те, що сплив строк для накладення на неї адміністративного стягнення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, а її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №154 від 11.03.2020 року, актом перевірки від 12.02.2020 року.

Згідно Листів Міністерства юстриції України від 01.12.2003 за № 22-34-1465, від 17.07.2С07 за № 22-14-493 та від 02.08.2013 за № 5802-0-4-13/11 роз`яснено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», але в теорії адміністративного права триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певного обов`язку, тобто такі правопорушення, які пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених конкретною правовою нормою,і припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або виявленням компетентним органом при проведенні певних перевірок. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли зичний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, ще особа яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження дій (бездіяльності) ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу, іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, триваючими слід визнавати таке порушення податкового законодавства України, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу і які тривають доти, доки їх не буде виявлено відповідним компетентним органом або особа не припинить порушувати норми податкового законодавства.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції від 01.12.2003р. №22-34-1465, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Адміністративні правопорушення, за якими ОСОБА_1 повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності слід вважати закінченим з наступного дня після настання строку, до якого повинна була бути подана декларація.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, але на неї не може бути накладено адміністративне стягнення, бо згідно ст. 38 КУпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У зв`язку з чим адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.