Справа № 3/593/118/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"17" березня 2020 р. м.Бережани Тернопільська область

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчителя Рогачинської НВК, проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №184876 від 15 січня 2020 року вбачається, що «15 січня 2020 року о 14 год. 58 хв. в м.Бережани по вул.Шевченка гр. ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав заяву, в якій своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У письмових поясненнях, поданих до суду, ОСОБА_1 вказав, що 15 січня 2020 року після обіду він повертався із с.Рогачин Бережанського району в м.Бережани, де йому необхідно було з`явитися у відділ освіти для написання заяви про відгул за відпрацьований вихідний день. Припаркувавши свою автомашину біля райдержадміністрації, він пішов у відділ освіти, де написав заяву, після чого випив 100 грам горілки у господарському приміщенні. Згодом вийшов із адміністрації через пів години, він мав віддати ключі від машини знайомому, який його чекав. В цей час до нього підійшли працівники поліції, які запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, як законослухняний громадянин. Зазначає, що автомобілем в стані сп`яніння він не керував, алкоголь вживав після того, як приїхав в м.Бережани.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сливінський О.В. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмістративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, заперечує факт керування автомашиною у стані алкогольного сп`яніння, підтверджує факт вживання алкоголю після керування нею. Зазначає, що у протоколі є розбіжності у часі його складання та часі керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як час складення протоколу 14 год. 25 хв. передує часу керування о 14 год. 58 хв. У протоколі не зазначені свідки вчинення адміністративного правпопорушення. Вказує, що згідно відеофайлів, які додані як доказ до матеріалів справи, вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 14 год. 20 хв. по вул.Шевченка, а проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння о 20 год. 51 хв., тобто через 6 годин після складення протоколу. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушень ПДР, такі відомості також відсутні у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що згаданий протокол складений з порушенням законодавства, тому не може бути належним та допустим доказом у справі. Окрім цього, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу «Драгер Алкотест 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а результати проведеного огляду не можуть бути використані як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає за можливе розглянути справу й прийняти рішення, виходячи із наявних у справі доказів.

Взявши до уваги клопотання адвоката Слмвінського О.В., заяву та письмове пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що:

-за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

-огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції;

-огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків;

-з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення;

-результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №184876 від 15 січня 2020 року, час вчинення (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 14 год. 58 хв. Час складення протоколу - 14 год. 25 хв., тобто протокол складено до вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У порушення вимог ст.256 КУпАП у вищезгаданому протоколі не зазначені прізвища та адреси свідків.

У порушення вимог Інструкції, у протоколі не зазначено результатів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що поліцейські при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення не в повній мірі дотримались наведених вище вимог закону, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм законодавства, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Згідно відеофайлів, які містяться на оптичному диску, доданому до матеріалів справи в підтвердження факту порушення ОСОБА_1 ПДР, вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 14 год. 20 хв. по вул.Шевченка в м.Бережани Тернопільської області, а огляд зазначеної особи на стан алкогольного сп`яніння проведено о 20 год. 41 хв. Поряд з цим, як вбачається із роздруківки газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 від 15.01.2020 року, такий огляд ОСОБА_1 проведено о 14 год. 53 хв. Така суперечливість у судовому засіданні дослідженими матеріалами не усунута.

Окрім цього, вказані вище відеозаписи не можуть вважатися допустимими доказами, з огляду на таке.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, вчинене ОСОБА_1 .

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 17 березня 2020 року, він заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Поряд з цим не заперечує вживання алкогольних напоїв після зупинення ним транспортного засобу. Такі пояснення також узгоджуються із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими працівникам поліції 15 січня 2020 року.

Отже, суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 перед початком руху чи під час руху на транспортному засобі вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також що працівники поліції зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом витлумачені на користь ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко