Провадження № 3/756/6411/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-10 КУпАП, -

встановив:

До Оболонського районного суду м. Києва 15 жовтня 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 358396, складений 01 жовтня 2020 року ДОП відділу поліції Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києв капітаном поліції Івановим О.В.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 01 жовтня 2020 року о 13.00 год. у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 виявлено ОСОБА_1 , який розклеював агітаційні листівки «Народовладдя команди Левченка», чим порушив здійснення передвиборчої агітації у заборонених місцях, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.212-10 КУпАП.

Особа відносно якої складно протокол ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, справа призначена до розгляду на 20 жовтня 2020 року, порушник не з`явився до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

На думку капітана поліції, який склав вказаний протокол ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 212-10 КУпАП.

За якою саме частиною ст.212-10 КУпАП скоєно правопорушення в протоколі не зазначено.

Диспозицією статті 212-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за проведення передвиборної агітації, агітації з референдуму особою, участь якої в агітації заборонена законом, чи в місцях, що заборонені законом, проведення агітації у формах та засобами, що суперечать Конституції або законам України, або інше порушення встановлених законом обмежень щодо ведення агітації. Крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, статтями 212-9,212-13,212-14 цього Кодексу.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів.

У протоколі інспектор зазначає, що ОСОБА_1 порушив здійснення передвиборчої агітації, проводив її у заборонених місцях.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виборчого та референтного процесу. Безпосередній об`єкт - порядок проведення передвиборної агітації (агітації під час підготовки і проведення референдуму).

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 212-10 КУпАП, виражається у здійсненні передвиборної агітації особою, участь якої у передвиборній агітації заборонена законом, проведенні передвиборної агітації поза строками, встановленими законом чи в місцях, що заборонені законом, здійсненні передвиборної агітації у формах і засобами, що суперечать Конституції або законам України, здійсненні агітації в день проведення референдуму (формальний склад).

За статтею 52 Виборчого кодексу України, передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата, партію (організацію партії) - суб`єктів виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

Передвиборна агітація може проводитися у таких формах: 1) проведення зборів громадян, інших зустрічей з виборцями; 2) проведення мітингів, походів, демонстрацій; 3) проведення публічних дебатів, дискусій, "круглих столів", прес-конференцій щодо положень передвиборних програм та політичної діяльності кандидатів, партій (організацій партій) - суб`єктів виборчого процесу; 4) оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв`ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень; 5) розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації; 6) розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами; 7) проведення концертів, вистав, спортивних змагань, демонстрації фільмів та телепередач, проведення інших публічних заходів за підтримки кандидата, партії (організації партії) - суб`єкта виборчого процесу, а також оприлюднення інформації про таку підтримку; 8) публічні заклики голосувати за або не голосувати за кандидата, партію (організацію партії) - суб`єкта виборчого процесу або публічні оцінки їхньої діяльності; 9) встановлення агітаційних наметів; 10) в інших формах, що не суперечать Конституції України та законам України.

Враховуючи вище викладене, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені конкретні дії вчиненні ОСОБА_1 , якими порушено норми діючого законодавства. зокрема виборчого процесу, тобто у даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-10 КУпАП у протоколі не розкрито.

Крім того, працівники поліції інкримінують громадянину ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення за статтею 212-10 КУпАП, яка складається із двох частин.

Частиною першої статті 212-10 КУпАП передбачена відповідальність за проведення передвиборної агітації, агітації з референдуму особою, участь якої в агітації заборонена законом, проведення агітації поза строками, встановленими законом, чи в місцях, що заборонені законом, проведення агітації у формах та засобами, що суперечать Конституції або законам України, або інше порушення встановлених законом обмежень щодо ведення агітації, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, статтями 212-9, 212-13 та 212-14 цього Кодексу.

Частина 2 статті 212-10 КУпАП передбачає відповідальність за надання виборцям, учасникам референдуму грошових коштів чи безоплатно або на пільгових умовах товарів (крім матеріалів агітації, визначених законом), пільг, переваг, подарункових сертифікатів, послуг, робіт, цінних паперів, кредитів, лотерейних білетів, інших матеріальних та нематеріальних активів за умови, що їх вартість не перевищує 0,06 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що супроводжується передвиборною агітацією або агітацією з референдуму, згадуванням імені кандидата, назви політичної партії, яка висунула кандидата на відповідних виборах, або використанням зображення кандидата, символіки політичної партії, яка висунула кандидата на відповідних виборах.

Однак в протоколі серії АПР18№ 358396 від 01 жовтня 2020 року не вказано за якою частиною статті 212-10 КУпАП ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, кожна з яких визначає різний склад правопорушення та передбачає різну адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення.

Суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлений можливості змінювати кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Встановлені судом порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до них матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 212-10 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Суд приходить до висновку, що протокол серії АПР18№ 358396 складений 01 жовтня 2020 року складений з порушеннями, оскільки не вказано за якою саме частиною ст. 212-10 КУпАП слід кваліфікувати дії ОСОБА_1 , працівники поліції не зазначили, в чому саме полягало порушення ведення передвиборчої агітації, немає посилання на норми виборчого законодавства, якими заборонено проводити агітацію у зазначеному місці.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, жодних доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-10 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173,247, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 212-10 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з підстав ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Яценко