Справа № 151/809/19
Провадження № 33/801/209/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Че-чельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ), тимчасове місце проживання АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 363027, складеного 10 грудня 2019 року об 11.21 годині старшим інспектором ВОДГР УПД ГУНП у Вінницькій області, старшим лейтенантом поліції Говдашем І. І., у цей день 10 грудня 2019 року о 10.05 годині в смт Чечельнику Вінницької об-ласті по вул. Жовтневій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мар-ки «Toуоta Corollа 1.6 L», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алко-гольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився лікарем-наркологом у КНП Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування. Свої-ми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.9а Правил до-рожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною пер-шою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шес-тиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 гривень су-дового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, зазначає, що не згідний з цією поста-новою через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення су-дом норм матеріального і процесуального права. Скаржник вважає, що оскар-жувана ним постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 повторно не з`я-вився. За вказаною ним у протоколі про адміністративне правопорушення ад-ресою в смт Чечельнику судову повістку згідно трекінгу від 23 березня 2020 ро-ку, починаючи з 12 березня 2020 року, скаржник не отримав. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив своє місце проживання у м. Донецьк, пошто-вий зв`язок з яким відсутній. Разом з тим апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_2 за місцем проживання в смт Чечельнику неодноразово отримував судові повістки із суду першої інстанції, у засіданні якого брав участь, апеля-ційну скаргу подав власноручно, без направлення поштою із м. Донецьк. 31 бе-резня 2020 року на виклик у судове засідання 08 квітня 2020 року на 12.00 го-дину ОСОБА_1 подав суду поштою із с. Тартак Чечельницького району Вінницької області заяву, де просить адміністративну справу щодо нього роз-глянути без його участі, апеляційну скаргу він підтримує у повному обсязі. Апеляційний суд визнає можливим за тих обставин, що встановлені судом, роз-глянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Суд першої інстанції під час розгляду адміністративної справи сто-совно ОСОБА_1 правильно застосував норми матеріального права, не порушив норм процесуального права, належним чином та повно перевірив усі об`єктивні обставини, що мали місце на момент притягнення скаржника до ад-міністративної відповідальності.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд перегля-дає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не дослі-джувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністра-тивне правопорушення серії БД № 363027, складеного 10 грудня 2019 року об 11.21 годині старшим інспектором ВОДГР УПД ГУНП у Вінницькій області, старшим лейтенантом поліції Говдашем І. І., убачається, що в цей день 10 гру-дня 2019 року о 10.05 годині в смт Чечельнику Вінницької області по вул. Жовтневій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toуоta Co-rollа 1.6 L», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`я-ніння. Освідування проводилося за згоди водія у Бершадській ОЛІЛ. Згідно висновку КНП «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування» від 10 грудня 2019 року № 158 станом на 11.20 годину у цей день ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим доводиться порушення ним ви-мог підпункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відпо-відальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, крім уже вказаного ме-дичного висновку від 10 грудня 2019 року № 158, додані: дві довідки старшого інспектора ВОДГР УПД ГУНП, старшого лейтенанта поліції Говдаша І. І. про те, що в період часу з 10 грудня 2018 року по 10 грудня 2019 року мешканець смт Чечельник Вінницької області ОСОБА_1 до адміністративної відпо-відальності за статтею 130 КУпАП не притягувався, 19 червня 2004 року йому було видане посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_3 .

Під час розгляду судом першої інстанції справи щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, були витребувані та оглянуті судом в оригіналах усі документи, які мають відношення до освідування скаржника на предмет стану сп`яніння, у якості свідка допитаний лікар-нарколог КНП «Бершадска ОЛІЛ» ОСОБА_4 , який пояснив, що водія ОСОБА_1 було двічі обстежено за допомогою приладу «Драгер», про що в установленому порядку зроблений відповідний за-пис. Перший раз показник приладу зазначив 0,66 проміля, через 20 хвилин цей показник був 0,67 проміля. Огляд ОСОБА_1 проведений відповідно з вимогами Інструкції, що регулює ці дії, по результатах складений акт з відобра-женням процедури огляду та зроблений висновок про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного право-порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладаючи на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією інкримінованої йо-му норми КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина у вчинен-ні адміністративного правопорушення цілком доведена матеріалами справи та вищезазначеними доказами.

За викладених обставин з висновком судді суду першої інстанції належить погодитися; у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, його вір-но визнано винним за частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі на судову постанову від 18 лютого 2020 року ОСОБА_2 вказує, що відмовився від освідування на місці зупинки працівни-ками поліції у зв`язку з відсутністю у них необхідних засобів для цього. Його було доставлено для медичного огляду не у найближчий заклад охорони здо-ров`я в смт Чечельник, а в м. Бершадь без відповідного направлення. Під час медичного огляду лікарем-наркологом використовувався невстановлений при-лад, що був у використанні. Висновок щодо огляду скаржника на предмет ста-ну сп`яніння складений з порушенням положень відповідної Інструкції, тому вважається недійсним. Направлені працівниками поліції до суду матеріали сто-совно скаржника, на думку останнього, є сумнівними, вони не узгоджуються із стандартом доказування. Поліцейськими порушена процедура огляду на стан сп`яніння, що є підставою для звільнення водія від адміністративної відпові-дальності. У справі відсутнє направлення на огляд скаржника, його не було від-сторонено від керування транспортним засобом, а посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на пункт 2.5 Правил дорожнього руху Украї-ни узагалі є безпідставним, оскільки цей пункт передбачає відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що у даному випадку не мало місця. ОСОБА_1 наголошує, що повідомляв суду власну реєстрацію у м. До-нецьк, однак справа все ж таки була розглянута у порушення визначених стат-тею 276 КУпАП правил підсудності. Виклавши у скарзі у порядку цитування положення нормативних актів, що регулюють питання освідування водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, норми Конституції України у частині прав та свобод гро-мадян, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд, на повагу до приватного і сімейного життя, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу у його діях адміністративного правопорушення.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна.

Статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інс-трукцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарсь-ких препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою нака-зом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, встановлений чіткий алгоритм дій щодо проведення огляду водія на стан алкогольного ( іншого ) сп`яніння і оформлення його результатів.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'я-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/ 27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних за-собів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної по-ліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції озна-ками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка змі-на забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обста-новці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволе-них до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом або лікарем зак-ладу охорони здоров'я ( пункт шостий розділу І Інструкції ). Розділом ІІІ зазна-ченої Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в за-кладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення вищезазначених норматив-но-правових актів спростовуються матеріалами справи, що підтверджують до-тримання порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та виявлення у водія стану сп`яніння. Навпаки, скаржник вдається до цілкови-того перекручування обставин, що стосуються виявлення правопорушення, чер-говості проведення оглядів на стан сп`яніння та їх фіксації відповідними актом, направленням та висновком огляду на стан сп`яніння з метою виправдання сво-їх дій та хибним трактуванням вимог закону щодо порядку оформлення прото-колу про адміністративні правопорушення. Зокрема належить підкреслити, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без будь-яких виправлень і дописок зазначено про порушення ним підпункту 2.9а, а не 2.5 Правил дорожнього руху України, як зазначає у скарзі правопорушник. Крім цього аргументація цього порушення скаржником не відповідає приписам власне самого тексту підпункту 2.5 ПДР України.

Не відповідає дійсності також твердження ОСОБА_1 щодо його освідування на стан алкогольного сп`яніння без відповідного направлення для цього в КНП «Бершадська ОЛІЛ», оскільки таке належно оформлене направ-лення у копії міститься на аркуші справи 20. Зі згоди водія він був доставлений у заклад охорони здоров`я, де лікарем, якому надано право проведення обсте-ження для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, вчинені передбачені його обов`язками дії. За наслідками проведеного обстеження 10 грудня 2019 року складений відповідний висновок № 158 ( а. с. 4 ), що підтвер-джує стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що свідчить про порушення ним Правил дорожнього руху України та є підставою для притяг-нення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги щодо використання лікарем-наркологом під час обстеження водія вживаного невстановленого приладу спростовуються сві-доцтвом про повірку законодавчо урегульованого засобу вимірювальної тех-ніки від 07 червня 2019 року № 12-01/2549, чинним до 07 червня 2020 року ( а. с. 18 ). Висновок щодо огляду скаржника на предмет стану сп`яніння усупереч твердженню ОСОБА_1 складений у відповідності до визначених щодо цього вимог, тому посилання останнього на порушення положень відповідної Інструкції, невідповідності цього висновку тій же Інструкції інакше як надума-ними, необ`єктивними назвати не можна, як і сумнівність ОСОБА_1 у правильності та законності усіх матеріалів, представлених на вимогу суду пра-цівниками поліції до матеріалів цієї адмістративної справи. Що викликало ука-зані сумніви у ОСОБА_1 він не мотивує, однак його позиція є зрозу-мілою: він усіма можливими способами намагається уникнути відповідальності за відверто вчиненим адміністративним правопорушенням.

Зрештою належить наголосити, що ОСОБА_1 не надав суду належ-них і допустимих доказів своєї тверезості станом на дату та час вчинення адмін-правопорушення, хоча така реальна можливість у нього була і він міг нею за ба-жання скористатися. Натомість захист скаржника побудований на піддані сум-нівам та критиці матеріалів справи, дій правоохоронців, але не на доведенні йо-го невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення належними, об`єктивними засобами доказування.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді, покладений в основу ос-каржуваної постанови від 18 лютого 2020 року, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пер-шою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного вимогу апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі апеляційний суд визнає необгрунтованою, безпідставною та не знахо-дить законних мотивів для її задоволення.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що розгляд адміністратив-ної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції грун -товно, об`єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із засто-суванням виключно правового підґрунтя процедури, визначеної КУпАП. Суд витребував, належним чином оцінив усі необхідні докази стосовно вчинення скаржником адмінправопорушення з метою вирішення справи у чіткій відповід-ності з нормами КУпАП.

Відтак апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування постано-ви судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задово-лення.

Постанову судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко