Справа № 175/797/20
Провадження № 3/175/334/20
Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з Дніпровського відділу поліції Дніпровського районного відділення поліції Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючу,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

28 лютого 2020 року о 12-00 год. в магазині «Маркет Продукти» за адресою: вул. Будівельників, 22-а/2 в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, як суб`єкт господарювання без державної реєстрації та без одержання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася належним чином, але до суду не з`явилася, а тому неявку суд розцінює як затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності та на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважаю за необхідне розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, ст. 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Зі змісту положень ст. 42, 52 ГК України вбачається, що обов`язковою умовою господарської діяльності, як комерційної, так і некомерційної, є систематична діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів з метою одержання прибутку або без такої мети відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №432186 від 28.02.2020 року, висновком з розгляду матеріалу ЖЄО №2992 від 28.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , протоколом огляду від 28.02.2020 року, рапортом, квитанцією №000000627 від 02.03.2020 року про отримання на зберігання в Дніпровському відділі поліції Дніпровському РВП в Дніпропетровській області (порядковий номер №380) алкогольних напоїв та тютюнових виробів, листом з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.02.2020 року.

З досліджених доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, зібраними у справі, та беззаперечно вказують на наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частина 6 ст. 283 КУпАП, зазначає, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Як слідує з аналізу положень ст. 24, 29 КУпАП та санкції ст. 164 КУпАП конфіскація алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів, які стали знаряддям вчинення правопорушення, є додатковим адміністративним стягненням, яке полягає у примусовій безоплатній їх передачі у власність держави за рішенням суду.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Тому при призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що достатньо буде призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП та вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 стягненню у вигляді штрафу з конфіскацією знарядь, сировини і грошей одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення - предметів торгівлі: алкогольні напої та тютюнові вироби.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, ч. 1 ст. 164, 277-280 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскаціє знарядь, сировини і грошей одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Предмети торгівлі - алкогольні напої та тютюнові вироби, які вилученні у ОСОБА_1 , а саме: 73 скляні пляшки алкогольних напоїв в 6-ти картонних коробках та 92 пачки тютюнових виробів в сірому пакеті, які знаходяться на зберіганні в Дніпровському відділі поліції Дніпровському РВП в Дніпропетровській області (квитанція №000000627 від 02.03.2020 року порядковий номер №380) - конфіскувати в дохід держави.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником чи захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набрала чинності _____________________року.