Справа № 206/607/20
Провадження № 3/206/421/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29.01.2020 року о 15 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Електрична біля буд. № 10 водій ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому закону порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.5, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 себе винним не вважав та пояснив, що в той день він рухався разом зі своєю клієнткою (оскільки він працює адвокатом) на її автомобілі по вул. Електричній у м. Дніпро, оскільки його автомобіль в ремонті. Його зупинили працівники патрульної поліції та почали погрожувати йому зброєю, оскільки він відмовлявся їм показувати свої особисті речі, тому він побоювався з ними кудись їхати. Зазначив, що в наркотичному стані він не перебував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (працівник патрульної поліції) пояснив суду, що ним був зупинений автомобіль «Шевроле Авео» сірого кольору під керуванням ОСОБА_1 так як такий автомобіль знаходився в розшуку, в ході спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак останній відмовився в присутності двох свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що, коли він рухався разом з батьком на автомобілі їх зупинили працівники патрульної поліції та попрохали бути свідками при відмові від проходження медичного огляду, в його присутності та іншого свідка ОСОБА_1 дійсно відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії БР № 209076 про адміністративне правопорушення від 29.01.2020 року, рапортом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , безпосередньо допитом свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відео-записом, в ході якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується клопотань ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, то суд їх не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що 29 квітня 2020 року останній день притягнення його до відповідальності, створює для себе умови для того, щоб уникнути адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також, що стосується доводів ОСОБА_1 , які полягають в тому, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Окрім, цього суд також не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що йому не дали пройти огляд на алкотестері «Драгер», на місті, оскільки алкотестер не виявляє стан наркотичного сп`яніння, в якому його підозрювали працівники патрульної поліції, а освідування особи на перебування в наркотичному сп`яніння проводиться саме в спеціальних медичних закладах з відібранням біологічного матеріалу.

Крім того, суд також не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що полягають в тому, що працівники патрульної поліції були упереджені до нього та безпідставно його зупинили, оскільки надане на адресу суду орієнтування збігається з автомобілем, яке перебувала в розшуку, а саме: модель, колір. Також, відповідно до розділу ІІ посадової інструкції інспектора взводу №2 роти №3 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що інспектор відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первин енне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі, ті, що надходять на планшет), а також самостійно виявляє правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами, встановленими судом під час розгляду справи.

Вищезазначені докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних та суттєвих суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, ступінь вини правопорушника, його особистість, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд вважає за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк