Справа № 487/4407/20
Провадження № 3/487/1595/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Домніцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; працюючого на ТОВ «Вік Технології», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.183-1КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №17/2 від 23 липня 2020 року ОСОБА_1 не сплатив аліменти за період за період з 06.02.2018 року по 30.06.2020 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості станом на 30.06.2020 року в сумі 80488,19 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Головним державним виконавцем Янаєвою Н.М. дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 17/2 від 23 липня 2020 року кваліфіковано за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Однак, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б той факт, що ОСОБА_1 допустив повторно протягом року несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Так, Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять докази про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. В даному випадку, належним доказом на підтвердження кваліфікуючої ознаки як повторність, може бути постанова про накладення адміністративного стягнення.

Наявна в матеріалах справи копія постанови від 25.03.2019 року по справі №487/1227/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, свідчить про вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення в період з 06.02.2018 року по 27.12.2018 року, датою виявлення якого є 27.12.2018 року, тобто поза річним строком визначеним ч. 3 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

При цьому суд враховує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається виключно в межах складеного протоколу, з необхідністю прийняття судом рішення про доведеність чи недоведеність факту порушення особою конкретних норм законодавства та вчинення правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, за яким і складено протокол.

Суд звертає увагу на те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, однак у протоколі вказані обставини, які охоплюються ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Перекваліфікації судом самостійно дій правопорушника чинним КУпАП не передбачено.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП немає, а тому провадження по справі відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбаченийст.294 КУпАП.

Суддя С.В. Щербина