ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/424/20 Справа № 183/649/20 Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 170 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 27 січня 2020 року о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянки ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що суд розгляну справу фактично без його участі, оскільки він перебував у коридорі, а постанову суду він отримав лише 12 березня 2020 року. Водночас, апелянт зауважує, що в отриманому ним судовому рішенні був відсутній підпис судді, що ставить під сумнів офіційність цього документу.

Свої вимоги про скасування постанови ОСОБА_1 обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що обставини вчинення правопорушення були викладені у протоколі самими працівниками поліції на підставі пояснень свідка та потерпілої, що вказує на їх формальний характер. Поряд із цим, ОСОБА_1 вказує на те, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, однак матеріали справи не містять відомостей про прийняте по ньому рішення. Апелянт звертає увагу суду на те, що у разі закриття кримінального провадження адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, проте ці обставини залишились поза увагою суду. Окрім цього, ОСОБА_1 вказує на те, що судове засідання відбулось без участі судді, а пояснення його дружини були відібрані помічником та секретарем судді. При цьому, ОСОБА_1 вважає, що його пояснення, подані 28 лютого 2020 року не вивчались.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, потерпілої ОСОБА_2 , яка проти задоволення скарги заперечували, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судове рішення було постановлено 03 березня 2020 року, однак його копію ОСОБА_1 отримав лише 12 березня 2020 року та звернувся до суду з апеляційною скаргою 19 березня 2020 року.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність виниТарана ОСОБА_3 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 106568 від 27 січня 2020 року;протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 27 січня 2020 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

В сукупності ці докази підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 насильство в сім`ї психологічного характеру, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Так, потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях а також у поясненнях, наданих під час апеляційного розгляду, засвідчила обставину конфлікту зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , в ході якого останній висловлював погрози фізичною розправою, чим здійснив насильство в сім`ї психологічного характеру.

Поряд із цим, сам ОСОБА_1 під час розгляду справи наявність конфлікту з дружиною також не заперечував та не надав переконливих відомостей, які б спростовували пояснення потерпілої в частині висловлення ним погроз.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

Доводи апелянта про формальний розгляд справи за цих умов суд розцінює як безпідставні та вважає, що позиція ОСОБА_1 зводиться до незгоди з правовими наслідками притягнення його відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про безпідставність накладення на нього стягнення, з огляду на наявність даних про те, що потерпіла звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, суд розцінює як безпідставні, оскільки ОСОБА_1 ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду, не надав жодних доказів на підтвердження внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину та закриття кримінального провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на думку апеляційного суду є безпідставними. При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В. Мудрецький