ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7742/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року приблизно о 00 год. 02 хв. біля буд. № 10 по вул. Промислова в м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено документально.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд розцінює неявку ОСОБА_1 , який, як вбачається з протоколу, з 15.09.2020 р. був обізнаний про те, що справа за адміністративним протоколом відносно нього буде розглядатись саме в Дарницькому районному суді м. Києва, як таку, що спрямована на уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол серії ДПР18 № 032566 /а.с.1/, письмові пояснення свідків /а.с.2/, розписку ОСОБА_1 /а.с.3/, довідки складені інспектором відділу адмінпрактики /а.с. 4,7/, копію постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2020 /а.с.5-6/, копію постанови Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2019 /а.с. 8-9/, відеозапис з нагрудної камери поліцейських /а.с.10/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинення за керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 06.12.2019 року притягався до адміністративної відповідальності Оболонським районним судом м. Києва за відмову 26.11.2019 р. від проходження огляду на стан сп`яніння за ч.3 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років; 01.04.2020 року притягався Броварським міськрайонним судом Київської області до адміністративної відповідальності за відмову 03.02.2020 р. від проходження огляду на стан сп`яніння за ч.3 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. Таким чином судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Обговорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IХ внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, зокрема, повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння /п. 117 Закону України № 720-IХ/.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Обговорюючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб «Renault Logan» не належить ОСОБА_1 . З урахуванням наведеного, суд вважає за неможливе накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з порушника на користь держави.

Керуючись ч.3 ст. 130, ст.ст. 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 /десять/ років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв