Справа №538/1839/20
Провадження по справі №3/538/774/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, ідентифікаційний номер не відомий, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , (інші відомості відсутні),

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.08.2020 року серії ВАБ 292468 вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого 12.08.2020 року її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 . ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

До початку судового засідання через канцелярію суду подано пояснення ОСОБА_3 , в яких зазначено, що вона є бабусею неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом із внуком займалися спортивними вправами на перекладині і в дитини випадково сприснула рука, він впав на руку і поламав її. Мати ОСОБА_1 не була присутня під час падіння, оскільки на той час перебувала за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.08.2020 року серії ВАБ 292468 вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в наслідок чого її неповнолітній син займаючись на турніку зазнав тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, статтями 150, 180 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків, згідно положень ст. 150 СК України, входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У протоколі не зазначено та доказами не підтверджено, у чому саме полягає ухилення матері від обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення склад правопорушення, передбачений ст. 184 ч. 1 не доведений, за таких обставин в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч .1 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

При накладенні адміністративного стягнення, з огляду на викладене, характер зробленого правопорушення і керуючись ст.ст. 40-1, 184 ч. 1, 247, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь