Справа №295/2177/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14.02.2020 о 22-44 ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Сурина Гора, 16, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Так, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи 05.03.2020, про що у відповідній графі протоколу є його підпис, в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не подавав.

В судове засідання, відкладене на 19.03.2020, він знову не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання, відкладене на 09.04.2020, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлення про дату і час судового розгляду, направлене за його адресою, вказаною у протоколі, повернулось за закінченням терміну зберігання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявсь належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів по справі.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №077235 від 14.02.2020 підтверджується факт вчинення правопорушення та його обставини, а саме, що у вказану дату, час і місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків (а. с. 1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в їх присутності ОСОБА_4 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.

З відеозапису з нагрудної камери патрульного видно, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.