П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Тимченко О.В. , секретар Собашкевич А.І. з участю захисника адвоката Єпура В.І., представника потерпілого адвоката Зайцева М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області протокол про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаю чого за адресою АДРЕСА_1 ,не працюючого у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу від 17.03.2020 про адміністративне порушення, складеного інспектором СРПП Новотроїцького ВП капітаном поліції Анедченко В.А. громадянин ОСОБА_2 17.03.2020 біля 17 годин 50 хвилин в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, своїми діями міг завдати шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Допитаний в якості особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 винуватість у вчиненні адміністративного проступку не визнав та пояснив,що мешкає в АДРЕСА_1 будинку, що належить йому Ѕ частина на праві власності, а інша частина батьку за номером 100а, де разом з батьками мешкає молодший брат ОСОБА_4 з дружиною та малолітнім сином. Між його сім`єю, яка складається з дружини, доньки та сім`єю брата, яка складається з дружини та сина, утворилися неприязні відносини з приводу того, що дружина брата має скандальний характер, вчиняє спори з матір`ю, батьком та його сім`єю, на зауваження не реагує, це турбує всю родину.

Так, 17.03.2020 року, перебуваючи в своїй частині будинку, він почув, що кричить його неповнолітня донька ОСОБА_5 , якій 17 років. Коли він вийшов на крики, побачив, що на порозі будинку знаходиться мати, донька та братова жінка. Брат та його жінка намагаються вдарити його доньку, а мати перешкоджає цьому. Після побаченого, він кинувся на допомогу доньці та почав кричати, чому вони вчиняють скандал проти дитини. При цьому, знаходячись в стані захисту від неправомірного посягання та хвилювання, що виникло внаслідок протиправної поведінки, намагався припинити конфлікт та при цьому міг висловитися нецензурною лайкою. Але не завдавав шкоди психічному здоров`ю брата. Таким чином вважає.що адміністративного правопорушення з кваліфікацією проступку за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не вчиняв, що можуть підтвердити свідки. Просив провадження закрити.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_3 заявив, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство проти нього і повинен нести відповідальність.

17.03.2020 року він перебував вдома та почув крики нецензурної лайки племінниці ОСОБА_5 на адресу дружини. Коли він вийшов то побачив, що на порозі будинку відбувається конфлікт та мати намагається це припинити. В цей час з свого приміщення вибіг брат ОСОБА_6 з криками нецензурної лайки та погрозами усіх позбавити життя. Мати його зупинила. Він сприйняв погрози реально, тому що між сім`єю брата, батьками з однієї сторони та його сім`єю виникають часті конфлікти на побутовому грунті, урегулювати які мирним шляхом не вдається. Йому завдано моральної шкоди, підвищився тиск, але в лікарню не звертався, тому що дружина медична сестра надала йому допомогу. Просив накласти стягнення, оскільки така поведінка брата носить систематичний характер.

Свідок ОСОБА_7 суду показала,що 17.03.20 року за місцем проживання в АДРЕСА_1 її образила нецензурною лайкою племінниця. Під час конфлікту приєднався її батько та почав вимагати припинити сварку та погрожував фізичною розправою усім присутнім. Його зупинила мати. Після цього чоловіку вона надавала ліки від кров`яного тиску.

Свідок ОСОБА_8 суду показав,що ініціатором сварки була невістка,яка має неврівноважений характер, вона онуку ображала нецензурно. Син ОСОБА_6 нікому не погрожував. Навпаки, на невістку було складено протокол про висловлювання нецензурною лайкою на адресу неповнолітньої онуки.

Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_9 .

Вислухавши пояснення особи, що притягається до відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, слід прийти до наступних висновків.

Умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру за ст. 173-2 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-2 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння та вбачається в застосуванні насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, передбачені адміністративні стягнення у виді штрафу від десяти (170 грн.) до двадцяти (340 грн.) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Наявність складу адміністративного проступку повинна бути доведена належними, допустимими доказами, які перевіряє та оцінює суд за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на законі і межах пред`явленного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, під час розгляду справи суд повинен повно з`ясувати всі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідити та надати належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та поясненням учасників розгляду в судовому засіданні.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, вирішуючи питання про винуватість особи, що притягається до відповідальності у вчиненні домашнього насильства, що ніби-то виразилося в образах нецензурною лайкою, висловлюванні погроз та залякуванні брата, що спричинило шкоду його психічному здоров`ю, суд прийшов до висновку, що беззаперечних доказів пред`явленого обвинувачення не встановлено. Судді не надано безсумнівних доказів, що ОСОБА_10 грубо ображав свого брата потерпілого, висловлював йому погрози фізичною розправою, та була завдана шкода його психологічному здоров`ю .

Джерело доказів у цій справі - покази свідків носять протиричивий, взаємовиключний характер, надані особами зацікавленими, тому суд не може їх покласти в основу обвинувачення, та відкидає їх як неналежні та достатні.

Інші письмові докази, зокрема складений стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2019 року в даному випадку не можна вважати належним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, адже зміст його заперечується поясненнями особи, що притягається до відповідальності як в суді так і вході досудової перевірки, де в поясненнях зазначено: « Я не сварився».

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення/ а.с.5/ від 17.03.2020 року від потерпілого ОСОБА_3 не зазначено, що вчиненими діями йому завдано шкоди психічному чи фізичному здоров`ю.

Отже, за наслідками розгляду провадження за протоколом про адміністративне правопорушення від 17.03.2020 року ,складеним інспектором СРПП Новотроїцького ВП капітана поліції Анедченко В.А. про вчинення адміністративнивного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючисьст.,ст. 33-35,252,247,266, 280,284-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А

Провадження за протоколом про адміністративне правопорушення від 17.03.2020 року, складеним інспектором СРПП Новотроїцького ВП капітаном поліції Анедченко В.А. про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький районний суд Херсонської області в строк 10 діб.

Суддя О.В.Тимченко