Справа № 466/3281/20 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/811/1211/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - адвоката Жовнеровича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року,

встановив :

Постановою суду Шевченківського районного суду м. Львова від 24.07. 2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03 травня 2020 року о 11.40 год., керував транспортним засобом марки «Renault Logan», н.з. НОМЕР_1 на вул. Б.Хмельницького, 117а у м. Львові з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною та прийнятою з грубим порушенням вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, оскільки судом не вжито заходів для встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апелянт покликається на те, що він не вживає будь-яких наркотичних засобів, а тому не керував в стані наркотичного сп`яніння. Суд першої інстанції не звернув увагу на порушення працівника поліції процедури огляду на стан можливого наркотичного сп`яніння, що призвело до того що докази були отримані з порушенням встановленого порядку і такі є недопустимими. На місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу. Крім того апелянт звертає увагу, що пояснення свідків подані на заздалегідь виготовлених шаблонах, а тому їх не слід вважати допустимими доказами. Відеозапис з камер працівників поліції не є безперервним, а вибірковий, що недопустимо як доказ.

Судом першої інстанції не надано оцінку відсутності в справі направлення на медичний огляд водія транспортного засобу. Також слід наголосити, що працівники поліції зазначали ОСОБА_1 , що саме необхідно писати в протоколі.

Апелянт наполягає на упередженості дій працівників поліції щодо нього, оскільки кілька разів його зупиняли у травні із звинуваченням у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння, тобто його систематично переслідували. Однак, 24.05.2020, його було знову зупинено працівниками поліції та знову намагалися скласти на нього протокол про відмову у проходженні огляду на стан виявлення наркотичного сп`яніння. У зв`язку з цим він був вимушений самостійно поїхати 24.05.2020 у медичний заклад, де його оглянули та оформили висновок № 279 щодо відсутності у нього ознак сп`яніння, результат щодо наявності в організмі наркотичних речовим є негативним. У зв`язку з цим постанова суду є незаконно.

Судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату розгляд справи щодо нього, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин. Його представник адвокат Жовнерович О.В. повідомив, що він представляє його інтереси в повній мірі і можна здійснювати слухання справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Жовнеровича О.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 269988 від 03.05.2020 (а.с.1);

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 03.05.2020 (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.05.2020 (а.с.4).;

- рапортом лейтенанта поліції Д.Драгіна від 03.05.2020 (а.с.5);

- розпискою ОСОБА_4 , від 03.05.2020 про зобов`язання доставити транспортний засіб за адресою проживання ОСОБА_1 та не допускати останньо до керування автомобілем (а.с.6)

Представник ОСОБА_1 адвокат Жовнерович О.В. в суді апеляційної інстанції наполягав, що дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 були незаконними, оскільки вони не надали останньому можливості на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на наркотичне сп`яніння. Дії працівників поліції в судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржував.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення.

Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, оскільки в справі відсутнє направлення при виявленні у водія ознак наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі підтверджено підписами свідків у протоколі.

Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року, щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена