ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6458/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.08.2020 року, об 11 год. 46 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , з`їжджаючи на пр-т М. Бажана з вул. Ревуцького у м. Києві, в порушення вимог п. п. 2.3 б), 10.4 ПДР, не врахував дорожньої обстановки та не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначав, що він, керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в середній смузі руху з пр. М. Бажана на вул. Ревуцького у м. Києві. Під час руху автомобіль «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , підрізав його, внаслідок чого і сталося зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні учасник пригоди - водій автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 підтримав пояснення, надані ним під час оформлення пригоди, та суду показав, що він, керуючи вказаним автомобілем, рухаючись по вул. Ревуцького, з`їзд на пр. М. Бажана у м. Києві, у крайній правій смузі пригальмував, пропускаючи автомобілі, які рухалися по пр. М. Бажана, та в цей час отримав удар в ліву сторону свого автомобіля від автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення повністю підтверджуєтсья об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів, а також щодо ділянки дороги в місці зіткнення та місцерозташування автомобілів, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів. При цьому вважаю, що за обставин, встановлених в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний уникнути зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , переконавшись в безпечності своїх дій та дотримауючись ПДР.

Крім того, відповідно до п. 2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, та відповідо до п. 13.1 ПДР залежно від дорожньої обстановки повинен дотримувати, зокрема безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

З урахування викладеного вважаю, що непогодження ОСОБА_1 спростовуються сукупністю вказаних доказів, а невизнання своєї вини є позицією захисту, обраною з метою уникнення відповідальності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя