Справа № 570/2956/20
Номер провадження 3/570/1281/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Сидоренко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 093872 від 25 липня 2020 року, ОСОБА_1 25 липня 2020 року о 21 год. 00 хв. на 12 км а/д Т 1806 Рівне-Млинів-Берестечко-Буськ-Перемишляни, керував автомобілем Dacia Logan державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, від проходження медичного огляду та проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не відмовлявся. Оскільки працівники поліції розпилили йому в очі сльозоточивий газ, то він на момент пропозиції пройти огляд, взагалі не орієнтувався в просторі та не міг адекватно діяти в даній ситуації.

Захисник Столяр М.В. в судовому засіданні просить закрити справу за відсутністю події і складу правопорушення, свою правову позицію виклав в клопотанні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника Столяра М.В., вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частина 1 статті 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Стаття 266 КУпАП передбачає, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частною 3 статті 266 КУпАП також передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, згідно п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пункт 7 зазначеної Інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол серії ДПР 18 №093872 від 25.07.2020 року складено не в присутності двох свідків, які були запрошені поліцейськими, після зупинки транспортного засобу марки Dacia Logan державний номерний знак НОМЕР_1 та складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони у своїх поясненнях зазначають, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння о 21 год. 20 хв., тобто вони не можуть підтвердити чи спростувати факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я чи на місці зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 до такого закладу, не доставлявся і відповідно свідки не були при цьому присутніпро, що свідчить складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП поза межами медичного закладу, а саме на місці зупинки транспортного засобу на 12 км а/д Т 1806 Рівне-Млинів-Берестечко-Буськ-Перемишляни.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмови під проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не доведений та спростовується показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутністю у матеріалах справи відеозапису з нагрудної боді камери поліцейського.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сукупністю належних та допустимих доказів не доведено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не підтверджується і той факт, що йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від проходження якого він відмовився, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

За таких обставин, відповідно до положень ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сидоренко С.М.