Справа № 306/1426/20
Провадження № 3/306/638/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Жиганська Н.М.

за участю

секретаря судового засідання Станкович Є.В.

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

захисника Шпуганич В.А.

представника потерпілої Гончарова В.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, розлученого

за ч.1 ст.173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Свалявського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 151870, складений ст.ДОП Свалявського ВП капітаном поліції Титинець В.В. відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в якому, зокрема, зазначено, що 18 вересня 2020 року близько 17:40 годин у спільному будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_2 ображав її нецензурними словами, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП себе не визнав та пояснив, що 18 вересня 2020 року між ним та колишньою дружиною виникла сварка щодо прийнятого нею рішення при веденні спільного бізнесу. Під час сварки вона вдарила його розігрітою праскою, на що він можливо відреагував нецензурною лайкою.

В судовому засіданні потерпіла пояснила, що 18 вересня 2020 року її колишній чоловік прийшов до спільного будинку та одразу ж почав сварку з приводу її рішення у спільному бізнесі. Під час сварки останній наносив їй тілесні ушкодження, хапав за волосся, штовхнув на підлогу. Також пояснила, що вона не наносила ударів праскою.

Адвокат Гончаров В.В. в судовому засіданні подав клопотання в інтересах потерпілої ОСОБА_2 про повернення матеріалів справи про адміністративе правопорушення до Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області для дооформлення, шляхом складання нового протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке потерпіла підтримала.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 18 вересня 2020 року він знаходився вдома, коли почув сварку між батьками.

Прийшовши до кімнати де сварилися батьки, побачив, що батько кричить та ображає маму, а мама так само кричала та ображала батька.

Щоб батьки одне одному наносили тілесні ушкодження не бачив.

Також повідомив, що батьки сваряться рідко. Причиною сварок є питання поділу спільного майна та ведення спільного бізнесу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засчіданні пояснив, що сварки між батьками відбуваються рідко. Батько є спокійним врівноваженим чоловіком. Завжди намагається вирішити всі питання спокійно. Сварки між батьками почали виникати з приводу поділу спільного майна та питань ведення спільного бізнесу. Вважає батьків хорошими людьми. І маму, і батька всі знайомі також характеризують лише позитивно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту протоколу про адміністратвине правопорушення ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, яке полягає в тому, що останній ображав нецензурною лайкою потерпілу ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 вересня 2020 року виникла сварка з приводу рішення, прийнятого потерпілою ОСОБА_2 щодо ведення спільного бізнесу. Під час вказаної сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кричали та ображали один одного.

Будь-яких доказів (медичного обстеження) щодо фактів нанесення один одному тілесних ушкоджень суду не надано та в протоколі про адміністративне правопорушення про таке не зазаначено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству " - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про заподіяння або можливість заподіяння будь-якої шкоди потерпілій, хоча в судовому засіданні така про заподіяння шкоди повідомила.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, необхідно зробити висновок про те, що домашнє насильство це системна поведінка одного з членів (колишніх членів) родини стосовно іншого, бажання його мати владу, контролювати та примушувати до певних дій чи бездіяльності, принижувати особистість людини.

Із пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжують вести спільний бізнес після припинення спільного проживання. Прибуток від бізнесу розподіляють порівну.

Майже завжди всі питання, пов`язані із веденням спільного бізнесу вирішують мирно. Бувають випадки, коди ОСОБА_1 не погоджується з рішеннями, прийнятими ОСОБА_2 , іноді ОСОБА_1 приймає одноосібні рішення, з якими ОСОБА_2 погоджується.

Із наведеного вище слідує, що сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить ознак домашнього насильства, а має ознаки конфлікту між партнерами (разова річ, він виникає навколо певної проблеми, яку можна вирішити).

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо заявленого клопотання про повернення справи для дооформлення, необхіднно зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 п 1 ст. 278 КУпАП- під час підготовки справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, питання дооформлення матеріалів може вирішуватися лише під час підготовки справи до розгляду і не може вирішуватися після початку судового розгляду.

Крім того, посилання адвоката Гончарова В.В. на те, що протокол підлягає повереннню через невірну кваліфікацію дій, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правильність кваліфікації дій може бути встановлена лише шляхом дослідження доказів. Підставою для повернення протоколу може бути відсутність кваліфікації дій.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Зазначимо, що в розумінні ЄСПЛ низка адміністративних правопорушень мають характер кримінальних (в силу суворості покарання) і така ситуація обумовлює необхідність поширення гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, до провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Право на справедливий суд забезпечується гарантіями, що вміщені в ст. 6 Конвенції і які можна згрупувати наступним чином: 1) ті, що сприяють можливості судового розгляду справи, зокрема утворення суду на підставі закону, незалежність і безсторонність суду; 2) ті, що сприяють ефективному судовому захисту особи справедливість судового розгляду; публічність розгляду справ; розумний строк розгляду справ; презумпція невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; право на захист; можливість оскарження судових рішень, право бути поінформованим про причини обвинувачення, право допиту свідків обвинувачення, право на допомогу перекладача у разі, якщо особа не володіє мовою, яка використовується в суді.

Що ж стосується характеру правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, ЄСПЛ було зауважено, що загальна природа застосованої правової нори та мета покарання, яка є одночасно і попереджувальною, і караючою, в сукупності є достатнім для кваліфікації правопорушення саме як кримінального для цілей Конвенції.

З огляду на викладене, забезпечення гарантії презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відбувається шляхом застосування ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні доведено факт обоюдних образ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Натомість доказів застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, провадження у справі слід закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ Н.М. ЖИГАНСЬКА