запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/260/20Головуючий у 1-й інстанції Романько О.О.
Єдиний унікальний №315/20/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Рябко Ю.М. діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 21.12.2019 року о 22:05 годині в м.Гуляйполе Запорізької області по вул.Героїв України, буд.1 керував автомобілем ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили порушення його мови, запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення є протиріччя між фабулою вчиненого правопорушення та кваліфікацією дій правопорушника, оскільки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є порушенням вимог саме п.2.9а ПДР України, а не п.2.5 ПДР України, як це зазначено у протоколі. Він не був належним чином та своєчасно повідомлений про дату та час розгляду справи судом першої інстанції. Справу було розглянуто без його участі.

Вислухавши захисника - адвоката Рябко Ю.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

В постанові суду встановлена вина ОСОБА_1 у відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, як водія що керував автомобілем ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 по вул.Героїв України, буд.1 в м.Гуляйполе Запорізької області, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2019 року серії ОБ №062141 зазначено, що ОСОБА_1 лише керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому зазначено, що водієм порушено п.2.5 ПДР, відповідальність за порушення якого настає у разі відмови водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не фіксувалась відмова ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження на стан його сп`яніння. Проте суд першої інстанції, не взявши до уваги даної обставини, визнав ОСОБА_1 винним саме у відмові від проходження медичного обстеження на стан його сп`яніння.

Крім того, з дослідженого відеозапису нібито вчиненого адміністративного правопорушення вбачається, що інспектором поліції, не ставиться жодного питання, щодо підозри на наявність ознак стану сп`яніння водія ОСОБА_1 та не зафіксовано факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Більш того, на даному відеозаписові зафіксовано згоду ОСОБА_1 негайно пройти таке обстеження у медичному закладі, у чому йому було відмовлено. Таким чином на момент складання працівниками поліції протоколу щодо ОСОБА_1 , останній повідомив що погоджується на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, працівниками поліції таке право водія забезпечено не було.

Отже, під час здійснення апеляційного провадження було встановлено, що оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також, зважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, на підтвердження чого жодних доказів надано не було, апеляційний суд дійшов висновку, що районний суд зробив хибний висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі скасувати і провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 315/20/20