Справа № 525/1145/20
Провадження №3/525/659/2020 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2020 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В.,
секретар судових засідань - Хоменко М.М.,
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Смірнова С.І.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом у ТОВ «Білагро», українця, гром. України, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №245385 від 10.09.2020, 10 вересня 2020 року о 16 годині 43 хвилин поблизу вул. Перемоги, 20 в с. Бірки, Великобагачанського району, Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором «Беларус 82.1» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Білагро», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків. Отже, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Справа призначалася до судового розгляду на 28.09.2020, 15.10.2020, 29.10.2020 та 03.11.2020, розгляд справи відкладався з поважних причин.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, суду по суті пояснив, що дійсно 10 вересня 2020 року він керував трактором "Беларус 82.1", але в стані алкогольного сп`яніння не перебував. На запитання суду пояснив, що він закінчив виконання польових робіт, виїхав з поля та став для очистки агрегату, планував їхати до ТОВ "Білагро", у зв`язку з закінченням робочого часу. У цей час до нього під`їхали працівники поліції, перевірили документи, все оглянули та сказали від`їхати на обочину, він сів до трактора та від`їхав, у цей час його зупинили та повідомили, що він керує транспортним засобом в стані сп`яніння, запропонували продути прилад "Драгер", поліцейський сказав, що в будь-якому випадку складе протокол, до лікарні їхати не пропонували. Повідомив суду, що 10.09.2020 алкогольних напоїв не вживав, в обід випив квасу. Алкоголь вживав напередодні, 09.09.2020, близько 18 години, пив горілку близько 150 грам. Просив суд не карати його.
Захисник, адвокат Смірнов С.І., у судовому засіданні, вважав, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду пояснив, що 10.09.2020 він бачив ОСОБА_1 , запаху алкоголю від нього не чув. Повідомив суду, що запахи не дуже розрізняє, оскільки був прооперований. Вони обробляли землю, переїздили з ділянки на ділянку, помітив, що ОСОБА_1 довго не має та поїхав шукати, виявив, що останнього зупинили працівники поліції. Був свідком коли працівники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, огляд показав стан сп`яніння, але ОСОБА_1 з ним не погоджувався. Чи пропонували працівники поліції повторно пройти огляд, не пам`ятає, до лікарні їхати пропонували.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що його зупинили працівники поліції 10.09.2020 та запропонували бути свідком. ОСОБА_1 говорив, що не вживав алкоголю. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проходив, результатів свідок не пам`ятає, ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду. Повідомив, що у матеріалах справи він підписувався, чи писав пояснення ОСОБА_1 йому не відомо.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , захисника, адвоката Смірнова С.І., свідків, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи та всі додані до протоколу про адміністративне правопорушення документи, переглянувши наявний відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля та боді-камери патрульного поліцейського (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) в їх взаємозв`язку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2020 серія ДПР18 №245385, в якому зазначені обставини керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом трактором «Беларус 82.1» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Білагро», в стані сп`яніння та те, що він пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу «Драгер», який показав, що останній знаходиться в стані сп`яніння (а.с.1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором «Беларус 82.1» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Білагро», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» (а.с.а.с. 2,3);
- результатом алкотестера «Драгер» до протоколу серія ДПР18 №245385, складеного інспектором СРПП Фененком П.П., з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.09.2020 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння і його результат становить 1,15%0 (а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння на момент освідування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер», результат огляду на стан сп`яніння був 1,15%0 (а.с.5);
- переглянутим в судовому засіданні CD диском із відеозаписом порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 про те, що цього дня він дійсно керував транспортним засобом трактором «Беларус 82.1» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Білагро», в стані алкогольного сп`яніння та пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.6).
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.
Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Отже, за сукупності вищевстановлених обставин в їх взаємозв`язку та сукупності суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором «Беларус 82.1» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Білагро», в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд критично відноситься до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що він керував трактором, але в стані алкогольного сп`яніння не перебував, оскільки вказані пояснення спростовуються результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння від 10.09.2020 (а.с. 4,5), та показами свідків, які не заперечували той факт, що ОСОБА_1 у їхній присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, факт проходження огляду на стан сп`яніння також не заперечувався ОСОБА_1 . Із матеріалів справи встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підписав без зауважень, з результатами погодився (а.с. 5), під час написання пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає (а.с. 1).
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддя не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9, 23, 27, 33, 40-1, ч.1 ст.130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя Я.В. Прасол