Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/233/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.04.2020 м. Гребінка

06 квітня 2020 року Гребінківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання Сапи А.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області Нор Ж.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області ДСР Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 19.02.1996 року,

- за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2020 року від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області ДСР Національної поліції України до Гребінківського районного суду надійшов протокол від 17.03.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП, в яких вказано, що депутат Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто публічно особисто не повідомив 04.12.2019 року сесію Короваївської сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Крім того, 04.12.2019 року на сесії Короваївської сільської ради вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, проголосував за надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність своєму рідному брату ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою від 06.04.2020 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП за номерами: 528/233/20; 528/234/20, об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю визнав, щиро розкаявся.

Прокурор Нор Ж.В. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Положенням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону унормовано:

- суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Приписами ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

У примітці до ст. 172-7 КУПАП вказується, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до рішення першої сесії сьомого скликання Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 10.11.2015 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів сільської ради та сільського голови», визнано повноваження голови і депутатів Короваївської сільської ради /а.с. 13, 14/.

Згідно із рішенням тридцять дев`ятої сесії сьомого скликання (друге засідання) Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 04.12.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність громадянину ОСОБА_2 », надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею: 0,30 га та 0,15 га із земель запасу сільської ради, які знаходяться в межах с. Короваї на умові безоплатної передачі їх у власність ОСОБА_2 /а.с. 16,17/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-7 КУпАП - є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Об`єктивною стороною адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є, відповідно, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Отже, обов`язковою ознакою цих протиправних дій є наявність реального конфлікту інтересів.

Згідно роз`яснень, наданих в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

З огляду на вищевикладені положення діючого законодавства, заслухавши думку прокурора Нор Ж.В. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним даного правопорушення, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 23, 33-36, 221, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя Я. В. Татіщева