П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0082/30500/20 від 14.01.2020 відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, тимчасово непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 13.07.2017 виданий органом 6821, РНОКПП - НОМЕР_2 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 о 03 год. 28 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок - Тісабеч» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «в`їзд в Україну» на смугу руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 318 СDІ» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . В якості пасажира у даному автомобілі слідувала громадянка України ОСОБА_2 .

Як форму проходження митного контролю водій обрав порядок проходження митного контролю до смузі руху зелений коридор.

Для здійснення митного огляду автомобіль марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 318 СDІ» реєстраційний номер НОМЕР_3 переведено із смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор».

На підставі ч. 1 ст. 339 Митного кодексу України в ході митного контролю зазначеного транспортного засобу було встановлено, що у багажному відділені без ознак приховування знаходяться меблі бувші у використанні, а саме: дивани м`які шкіряні 5 шт. вагою 67.50 кг., 32,20 кг., 58.15 кг., 37.15 кг., 67.50 кг., диван м`який з обшивкою з тканини вагою 27.55 кг., крісла м`які шкіряні 2 шт. - 21.15 кг., 22,90 кг., частина до шкіряного дивана 15.05 кг. Загальна вага виявленого товару - 349.15 кг.

Відповідно до письмового пояснення громадянина України ОСОБА_3 зазначені меблі він придбав у Німеччині на аукціоні для власного використання за ціною дев`ять євро. Про обмеження, які встановлені на ввезення товарів в Україну він не знав тому і обрав смугу руху зелений коридор. Пасажир ОСОБА_2 котра слідувала з ним у автомобілі ніякого відношення до переміщуваного ним товару не має. Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

Товари у обсягах, визначених ч. 1 ст. 374 МК України повернуто громадянину ОСОБА_1 Товари, що перевищують неоподатковану норму, оподатковано згідно вимог ч. 4 ст. 374 МК України.

В судове засідання ОСОБА_4 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І. в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним в порушенні митних правил, передбачених с. 471 МК України, та відповідно до санкції даної статті стягнути з порушника штраф.

Заслухавши думку представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 471 МК України відповідальність настає за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

З протоколу про порушення митних правил №0082/30500/20 від 14.01.2020 встановлено, що 14 січня 2020 о 03 год. 28 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок - Тісабеч» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «в`їзд в Україну» на смугу руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 318 СDІ» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . В якості пасажира у даному автомобілі слідувала громадянка України ОСОБА_2 .

Як форму проходження митного контролю водій обрав порядок проходження митного контролю до смузі руху зелений коридор.

Згідно частини 5 статті 366 Митного кодексу України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно частини 1 пункту 4 статті 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом усного опитування громадян та посадових осіб підприємств, а згідно пункту 2 даної статті шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Відповідно до частини 4 статті 318 Митного кодексу України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На підставі ч. 1 ст. 339 Митного кодексу України в ході митного контролю зазначеного транспортного засобу було встановлено, що у багажному відділені без ознак приховування знаходяться меблі бувші у використанні, а саме: дивани м`які шкіряні 5 шт. вагою 67.50 кг., 32,20 кг., 58.15 кг., 37.15 кг., 67.50 кг., диван м`який з обшивкою з тканини вагою 27.55 кг., крісла м`які шкіряні 2 шт. - 21.15 кг., 22,90 кг., частина до шкіряного дивана 15.05 кг. Загальна вага виявленого товару - 349.15 кг.

Відповідно до письмового пояснення громадянина України ОСОБА_3 зазначені меблі він придбав у Німеччині на аукціоні для власного використання за ціною дев`ять євро. Про обмеження, які встановлені на ввезення товарів в Україну він не знав тому і обрав смугу руху зелений коридор. Пасажир ОСОБА_2 котра слідувала з ним у автомобілі ніякого відношення до переміщуваного ним товару не має.

У відповідності до вимог частини 1 статті 374 Митного кодексу України Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Товари у обсягах, визначених ч. 1 ст. 374 МК України повернуто громадянину ОСОБА_1 Товари, що перевищують неоподатковану норму, оподатковано згідно вимог ч. 4 ст. 374 МК України.

Відповідно до частини 4 статті 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України , в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України , відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушенні підтверджується: протоколом про порушенням митних правил №0082/30500/20 від 14 січня 2020, письмовими поясненнями самого порушника, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобі, ручної поклажі та багажу, актом проведення зважування, доданими фотоматеріалами, доповідною запискою державного інспектора Підвального В.В. від 14.01.2020, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 .

Так, дії ОСОБА_3 за ст. 471 МК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, вважаю, що відносно ОСОБА_3 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI(з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 471, 522, 527, 528, 529 МК України, ст.ст. 40-1, 283-285, 287-290, 303 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош