Справа № 683/2222/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №239243 від 06 вересня 2020 року ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 06 вересня 2020 року о 13 годині 20 хвилин по вул. Центральна,30 в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області керував мотоблоком з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 06 вересня 2020 року працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а лише пропонували їхати у лікарню, на що він відмовився. Вказує, що свідків, зазначених у протоколі, на місці події не було, а вони були зупинені пізніше та по одному писали якісь пояснення, однак вони не були присутні при тому, як поліцейські пропонували їхати йому у лікарню.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2020 року вбачається, що у ньому зазначено двох свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а лише пропонували пройти такий огляд у медичному закладі. При цьому, на відеозаписі у момент пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі свідки були відсутні.

У зв`язку із цим, у суду є обґрунтовані сумніви щодо присутності зазначених у протоколі громадян під час огляду ОСОБА_1 06 вересня 2020 року.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак суд не приймає їх до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки ці пояснення є ідентичними один одному, та з урахуванням показань ОСОБА_1 , а також переглянутого в судовому засіданні відеозапису події, викликають обґрунтований сумнів у присутності цих свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та достовірності даних, викладених у зазначених письмових поясненнях.

При цьому, суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати зазначених свідків у судовому засіданні, оскільки такі на виклик суду не з`явились.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення працівниками поліції вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП.

Відсутність свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння дає суду підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №239243 від 06 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не є належним, допустимим доказом та актом обвинувачення, оскільки складений з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством, а відтак не може бути покладений в основу доведеності вини останнього у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

В рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» (рішення від 30 червня 2008 року, заява № 22978/05) Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

З урахуванням вищевказаної доктрини «плодів отруєного дерева» підлягають визнанню недопустимими докази надані органами поліції, зокрема, письмові пояснення свідків, відеозапис події.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням наведеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: