ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/308/20 Справа № 204/418/20 Суддя у 1-й інстанції - Юшков М. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корнілової Е.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката - Корнілової Е.Ю.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 (ста п`ятдесяти трьох) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 420, 40 грн. судового збору.

Так, судом встановлено, що 20 січня 2020 року приблизно о 01:51, в м. Дніпро по пр. Олександра Поля, буд.2-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подано гучномовцем, проблисковими маячками синього та червоного кольору, сиреною не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 вул. Наримська, буд. 80 (шляхом штучного затору). При цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Корнілова Е.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у правопорушення та заперечує сам факт правопорушення.

Зазначає, що відеозапис не може бути визнаний допустимим доказам, оскільки наявність даного доказу не зазначено у протоколі серії ДПР18№372905 від 20.01.2020р., також в ньому не вказано про здійснення відеозапису взагалі, не зазначено які були використані технічні прилади. Отже встановити його походження та наявність саме при вчиненні нібито правопорушення неможливо. Крім того на самому диску немає ніяких позначень, щоб становити до чого він відноситься. Аркуш паперу, в який він обгорнутий, також не містить ніяких записів або печаток. Що також унеможливлює встановити джерело його походження.

Так, в протоколі серії ДПР18 №372905 від 20.01.2020 р., так і в будь якому бланку протоколу про адміністративне правопорушення, взагалі, достатньо місця для зазначення які саме докази наявні у патрульної поліції які підтверджують відомості, викладені в протоколі. Не зазначення в протоколі про наявні докази, свідків тощо, є недопустимими, в зв`язку з неможливістю встановити джерело їх походження та час тощо.

Крім того, відеозапис, оглянутий в судовому засідання, складався з трьох окремих частин. На кожній частині запису неможливо було встановити конкретно марку, колір та номерний знак автомобіля. Невідомий автомобіль то появлявся то зникав з поля зору камери. Ніякими звуками все це не супроводжувалось (у судовому засіданні було продемонстровано запис без звуку), отже ніяких вимог поліцейського про зупинку авто частини записів не містили. Тільки на одному записі, з огляду на погану якість зображення, можливо при зупинці кадру, роздивитись номер автомобіля, який стоїть. На жодній з части відеозапису не видно водія. Отже оглянутий відеозапис в судовому засіданні не підтверджує об`єктивно та неупереджено, безсумнівно жодну обставину справи, яку ніби то встановив суд.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_3 , Кучеренко Д.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Апеляційний суд не погоджуються з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

П. 2.4 ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Разом з цим, відповідно до п. 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Згідно досліджено в суді апеляційного суду відеозапису події, поліцейські не подавали завчасно вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою засобів визначених в п.п. а-г п. 8.9 ПДР України, не зафіксовано такої зупинки і на відеозаписі наданої поліцейськими.

Вказаний відеозапис не містить аудіофіксації, не можливо встановити взагалі, чи подавали поліцейські спеціальній звукові сигнали. З відеозапису не можливо встановити який саме автомобіль переслідують поліцейські, не видно державний номерний знак транспортного засобу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в ході розгляду знайшли своє підтвердження та виходячи із встановлених обставин події, яка мала місце 20 січня 2020 року вбачається, що водій ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.4 ПДР України. Відповідно, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаним пунктом ПДР України.

З урахуванням встановлених обставин, при розгляді справи про притягнення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 277, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та дійшов до помилкового висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах та приймає нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корнілової Е.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року, - скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко