Справа№938/123/20
Провадження № 3/938/69/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року селище Верховина

суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно даних протоколу не працює, - за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №053716 від 02.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 02.03.2020 о 01 год 00 хв, в с Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 02.03.2020 його зупинили працівники поліції та попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Він пояснив, що забув такі вдома, після чого працівники поліції сказали, що у них виникла підозра про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти освідчення на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу "Драгер". Він відмовився від проходження освідчення, оскільки свідків на місці проведення освідчення не було.

Адвокат Атаманюк Р.І. в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст.256 КпАП України та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, так як свідків зазначених в протоколі при засвідченні відмови від проходження освідчення та складанні протоколу не було, а тому просить провадження у справі закрити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.279, 280 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проводиться відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції" затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Згідно п 6-8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, є протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №053716 від 02.03.2020, в якому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння засвідчена підписами двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В той же час, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження поліцейського, на СD-R диску, вбачається, що від моменту зупинки транспортного засобу та до ознайомлення особи, яка притягується до адміністративної відповіданості, на місці події були присутні лише троє працівників поліції та ОСОБА_1 . Однак, ні для фіксування факту відмови особи від проходження освідчення на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, працівниками поліції жодних свідків не залучалося, як і не залучалося свідків для фіксування відмови від ознайомлення із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримати його копію. Зазначені в протоколі особи відсутні на місці події.

Крім цього, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення свідків, які заповнені шаблонним методом та відрізняються лише підписами осіб, що в сукупності із іншими обставинами ставить під сумнів об`єктивність зазначених у них відомостей.

Також з матеріалів справи та відеозапису вбачається, що працівниками поліції в порушення зазначеного Порядку, після відмови особи на місці події пройти освідчення на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер", направлення особі для проходження освідчення на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не виписувалося, таке йому не вручалося, і така в матеріалах справи відсутнє.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Однак, як з показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і з досліджених в судовому засіданні доказів, встановлено факт порушення встановленого Порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову проти огляд на стан сп`яніння. Як під час фіксації відмови особи від проходження освідування на стан сп`яніння, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, що виключає доведеність належними та допустимими доказами в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

А тому, слід провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. 130 ч.1, 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Бучинський А.Б.