П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/283/2020

3/336/280/2020

м. Запоріжжя 14 квітня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10.01.2020 року о 00-53 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі керував автомобілем «ВАЗ 21063», держномер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він не керував при вищевикладених обставинах ТЗ, але співробітники поліції звернулися саме до нього, бо він перебував на передньому сидінні у салоні ТЗ, звинувативши його у керуванні автомобілем у нетверезому стані.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

При цьому, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що вінне керував транспортним засобом, під час судового розгляду спростовані не були.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з доданого до протоколу відеозапису цього факту не випливає.

Так, з переглянутих судом відеоматеріалів, які різняться за часом створення, зокрема, випливає, що відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , однак факт керування останнім транспортним засобом із відеоматеріалів не слідує, оскільки на відеозаписі вбачається автомобіль у нерухомому стані, в салоні якого перебуває ОСОБА_1 . Якість відеозапису через недостатність освітлення не дає навіть зрозуміти, чи хтось ще при цьому знаходиться у салоні вказаного автомобіля. Отже, таким відеозаписом не зафіксовано керування ТЗ самеОСОБА_1 . Більш того, навіть вже при викладених обставинах ОСОБА_1 прямо заперечував на факт керування ним автомобілем.

Інші наявні у справі докази на факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем також не вказують.

Так, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського від 10.01.2020 року, оскільки останній є працівником поліції та складав протокол про адміністративне правопорушення і, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій, бо особисто створював доказ провиниОСОБА_1 - протокол про адміністративне правопорушенняОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі ( ч.1 ст. 256 КУпАП).

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в якості свідка не зазначено жодної особи.

Власне, обставини проведення огляду на стан сп`яніння та його результату не оспорювалися самим ОСОБА_1 , що й також підтверджено й медичним висновком щодо результатів вказаного огляду від 10.01.2020 року. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності полягала саме у тому, що ОСОБА_1 не здійснював керування ТЗ при вищевикладених обставинах, що також підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що у вищевказаний час він дійсно перебував разом з ОСОБА_1 у салоні вищевказаного ТЗ, яким останній не керував.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відеозапис події не містить всіх відомостей про подію, що відбулась 10.01.2020 року, чим ставиться під сумнів перебіг подій до зупинки траспортного засобу, яким, як зазначено у протоколі, керував ОСОБА_1 .

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.