Справа № 677/1070/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Сагайдак І.М., секретаря Повзун С.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 30 липня 2020 року біля 05 години 30 хвилин, перебуваючи біля ставка в с. Дубище Красилівського району Хмельницької області, представившись охоронцем ставка (онуком власника ставка), шахрайським шляхом отримав від ОСОБА_1 200 грн., чим здійснив дрібне викрадення чужого майна.

Такими діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

В останнє судове засідання ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, не з`явився.

23 жовтня 2020 року на електронну адресу суду надійшла заява від імені ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із епідеміологічним станом у Хмельницькій області та станом здоров`я. Однак, зазначена заява не може бути прийнята до уваги, оскільки не підписана ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, що позбавляє можливості ідентифікувати особу, яка подала зазначену заяву.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_2 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Під час судового розгляду справи ОСОБА_2 свою вину у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 30 липня 2020 року о 05 год. 30 хв. він спав вдома в с. Дубище Красилівського району, біля ставка не був та грошових коштів у ОСОБА_1 не брав. Вказує, що у той день він був біля ставка, але це було об 11 годині.

Незважаючи на такі показання ОСОБА_2 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, частиною 1 статті 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зміст диспозиції вказаної статті передбачає, що це правопорушення є навмисним, коли особа усвідомлює, що вчиняє викрадення чужого майна, зокрема, шляхом шахрайства.

Обставини вчинення ОСОБА_2 зазначеного адміністративного правопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479889 від 31 липня 2020 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, та згідно якого 30 липня 2020 року біля 05 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи біля ставка в с. Дубище Красилівського району Хмельницької області, представившись охоронцем ставка (онуком власника ставка), шахрайським шляхом отримав від ОСОБА_1 200 грн., чим здійснив дрібне викрадення чужого майна.

Допитаний судом за клопотанням ОСОБА_2 , в порядку ч.3 ст.269 КУпАП, в якості свідка, потерпілий ОСОБА_1 , показав, що 30 липня 2020 року біля 05 год. 30 хв. він разом із другом ловили рибу на місцевому ставку в с. Дубище Красилівського району. До них підійшов високий світловолосий хлопець із татуюваннями на руках, якого у подальшому він упізнав та яким виявився ОСОБА_2 , та представився охоронцем та онуком власника ставка. ОСОБА_2 запитав хто їм дозволив тут ловити рибу та повідомив, що він збирає за ловлю риби грошові кошти 100 грн. з чоловіка. Тоді він дав ОСОБА_2 200 грн. за себе і за друга, після чого той пішов. Через деякий час до них під`їхав ОСОБА_3 та, представившись власником ставка, попросив оплатити риболовлю, на що він повідомив, що дав гроші його онуку. Після того, як ОСОБА_3 повідомив, що у нього онука не має та, що він нікого не уповноважував збирати гроші, він викликав поліцію та повідомив, що грошові кошти у нього взяв ОСОБА_4 , якого він впізнав на фото у «Фейсбуці».

Свідок ОСОБА_3 в суді показав, що знає ОСОБА_2 , однак він не є його родичем, а також він не є охоронцем ставка. Також вказав, що він орендує ставок в с. Дубище і дозволяє там ловити рибу за плату. Однак, плату він збирає сам і ОСОБА_2 ніколи не доручав збирати плату.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 30 липня 2020 року ОСОБА_1 повідомив, що 30.07.2020 року біля 05 год. 30 хв. невідомий йому громадянин, представившись охоронцем та онуком власника ставка попросив 200 грн. за ловлю риби. По прибуттю реального власника ставка, останній повідомив, що невідома особа не є його онуком та не являється охоронцем. Тому, просив притягнути невідому особу, яка заволоділа його грошовими коштами в сумі 200 грн.

Згідно довідки про результати перевірки за заявою ОСОБА_1 , зареєстрованої в ЄО за №3896 від 30.07.2020 року, слідує, що перевіркою заяви ОСОБА_1 встановлено, що 30.07.2020 року біля 05 год. 30 хв. в с. Дубище біля ставка ОСОБА_2 представився охоронцем ставка та онуком власника ставка та шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_1 в сумі 200 грн., у зв`язку з чим відносно нього прийнято рішення про складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.51 КУпАП.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.51 КУпАП.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_2 своєї вини не визнав, заподіяну шкоду потерпілому не відшкодував, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид адміністративного стягнення буде необхідним і достатнім для попередження скоєння нових адміністративних правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанову може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: