Справа № 515/1192/20
Провадження №3/492/510/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000403 від 06.09.2020 року, 06 вересня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 продовжує незаконне використання самовільно захопленої земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги річки ОСОБА_2 та збудованої тимчасової споруди (кошари) для утримання малої рогатої худоби у господарській зоні НПП «Тузлівські лимани». Також ОСОБА_1 прорив дренажний канал, шириною два метри, для відводу стічних вод з кошари у річку Хаджидер. Територія навколо кошари засмічена побутовими та будівельними відходами, відходами життєдіяльності худоби (гноєм, сечовиною, залишками трупів), що призводить до забруднення річки Хаджидер та верхів`я лиману Хаджидер, пошкодженню прибережної захисної смуги річки Хаджидер, яка входить до території природно заповідного фонду України та охороняється, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та ст. 89 Водного кодексу України, ст. ст. 7, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. п. 4.2.4., 4.3 Положення про Національний природний парк «Тузлівські лимани», за що передбачена відповідальність за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП не визнав, просив суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 91 КУпАП.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням норм КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 91 КУпАП, здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Об`єктивна сторона виражається у вчинені дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюються законами України «Про природно-заповідний фонд України», «Про охорону навколишнього природного середовища», Земельним кодексом, Водним кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП не містять належних та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 протиправно використовував земельну ділянку Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області для розташування тимчасової споруди (кошари) щодо утримання малої рогатої худоби.

З Припису НПП «Тузлівські лимани» від 08 вересня 2020 року про усунення порушень чинного законодавства вбачається, що при перевірці стану додержання вимог природоохоронного законодавства щодо використання земель - водоохоронних зон, прибережних захисних смуг лиманів, що входять до складу НПП «Тузлівські лимани», які визначені згідно проекту землеустрою, затвердженого рішенням Татарбунарської районної ради № 538-VІ від 09 грудня 2014 року, на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області природоохоронцями виявленні порушення, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не може вважатися належним та допустимим доказом оскільки не містить доказів затвердження проекту землеустрою рішенням районної ради на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

З рішення № 538-VI від 09 грудня 2014 року Татарбунарської районної ради Одеської області на яке посилається у приписі від 08.09.2020 року НПП «Тузлівські лимани» вбачається, що рада вирішила затвердити проекти землеустрою зі встановлення водоохоронної зони і прибережної захисної смуги озера: Шагани, Бурнас, Алібей, вздовж озера Сасик та території Татарбунарського району Одеської області.

Однак із викопіювання села Дивізія Татарбунарського району Одеської області вбачається, що належна ОСОБА_1 тимчасова споруда (кошара), для утримання малої рогатої худоби, що розташована по АДРЕСА_1 .

15 червня 2020 року із Дивізійською сільською радою Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_1 укладено договір оренди землі площею 0,06 га, для розміщення кошари по АДРЕСА_1 строком на п`ять років.

Згідно п. 2 Договору зазначено, що на земельній ділянці розміщено кошару для утримання овець.

Відповідно до п. «е» ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі згідно законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно - заповідного фонду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Отже з урахуванням викладеного, суд вважає, що будь яких норм природоохоронного законодавства з розміщення кошари ОСОБА_1 не порушив, оскільки зазначена тимчасова споруда розташована у межах села та з відповідною сільською радою ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, а отже складений протокол є незаконним.

Крім того, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про природно - заповідний фонд України», землі природно заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно заповідного фонду. Землі природно заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно заповідного фонду та іншого природоохоронного або історикокультурного призначення. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до п. 1.9. Положення «Про національний природний парк «Тузлівські лимани», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 07.09.2011 року № 320 (далі - Положення), межі Парку встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок Парку та про обмеження в їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій. До встановлення меж Парку в натурі його межі визначаються відповідно до Проекту створення національного природного парку «Тузлівські лимани».

Відповідно до 1.10. Положення на території Парку у визначених місцях встановлюються необхідні державні інформаційні та охоронні знаки затвердженого зразка, зокрема межові знаки.

Згідно п. 23 Положення про порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Положення) до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про обмеження у використанні земель, зокрема перелік заборонених видів діяльності та обов`язків щодо вчинення певних дій з посиланням на нормативно-правові акти, згідно з якими встановлено обмеження, строк дії обмеження.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29 березня 1994 р. № 30, затверджене Положення «Про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України». Відповідно до цього Положення встановлюються державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах ПЗФ, які складають систему інформаційних та охоронних знаків цих об`єктів, що направлена на інформування населення та природокористувачів про межі заповідних об`єктів, категорію їхнього заповідання та основні відомості про режим і правила поведінки на природоохоронних територіях.

Доказів про те, що в момент вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , територія, де згідно протоколу від 06.09.2020 року збудовано тимчасову споруду, розташована в зоні НПП «Тузлівські лимани», та відноситься до охоронюваних земель НПП «Тузлівські лимани», до протоколу не надано.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що виходячи тільки з наданих інспектором доказів, не можна зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено того факту, що тимчасова споруда знаходиться на території НПП «Тузлівські лимани».

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП, оскільки, суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив вказане адміністративне правопорушення, чи якимось чином порушив інші вимоги режиму цієї території.

В розумінні ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 91 КУпАП.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюють кваліфікуючих ознак притаманних ст. 91 КУпАП, формулювання обвинувачення у такій формі є неконкретним, у зв`язку з чим у суду викликають обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 91, 221, 245, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

Провадження по адміністративній справі № 515/1192/20 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області