Справа № 153/1386/20
Провадження № 33/801/862/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Жука А.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2020 року о 10 год 20 хв по вул. Сонячній в м. Ямпіль, Вінницької області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 під час об`їзду перешкоди, а саме автомобіля марки Рено Логан д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого допустив наїзд на автомобіль Рено Логан, який був припаркований по ходу руху. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3, 13.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Після чого, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Крім цього, після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15 вересня 2020 року, за його участю, вживав алкоголь, що підтверджується результатом тесту №1345 від 15 вересня 2020 року, результат огляду 0,66 проміле.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 420,40 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає її незаконною в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. Просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд переглядає постанову суду першої інстанції в межах доводів скаржника, а саме щодо визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Жука А.А., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови судом було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462450 від 15 вересня 2020 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462693 від 15 вересня 2020 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462694 від 15 вересня 2020 року;

- даними схеми місця ДТП від 15 вересня 2020 року;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 15 вересня 2020 року;

- поясненнями ОСОБА_1 від 15 вересня 2020 року;

- рапортом інспектора поліції Волянського А.С.;

- копіями фотознімків:

- відеофіксацією з нагрудної камери працівника поліції;

- результатом тесту №1345 від 15 вересня 2020 року, згідно якого 0,66 проміле;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при яких здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що не були свідками ДТП, не бачили пошкодження автомобіля ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Були свідками при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч.4 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Крім цього, апеляційний суд приймає до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_2 про те, що незнайомий її чоловік чітко повідомив, що водій на ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , вишневого кольору, пошкодив автомобіль марки Рено Логан д.н.з. НОМЕР_2 , та в подальшому, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги правопорушника безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, щодо його винуватості у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4. ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Будь-які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки об`єктивних доказів, які могли б спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень та його винуватість, суду не надано.

Виходячи з цього, суд першої інстанції накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , вірно врахував норму ч. 2 ст. 36 КУпАП, та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, так як за дане правопорушення передбачено більш суворе стягнення.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції повною мірою дотримано вимоги ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Отже, відсутні підстави для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун