Провадження № 33/824/3933/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія 44-3 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 21липня 2020 року о 15 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 102, керуючи т/з «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 374 Білогородка - АС «Південна» без засобів індивідуального захисту, чим порушив п.п. 7 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Тобто, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Крім того, просить звільнити його від сплати судового збору, як особу, що оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 21 липня 2020 року о 15 годині 10 хвилин він під`їхав транспортним засобом «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 до кінцевої зупинки № 374 Білогородка - АС «Південна». В автобусі перебував сам. Коли під`їхав на кінцеву зупинку одягнув маску, однак працівники поліції інкримінували йому порушення вимог п.п 7 п. 3 Постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392, а саме перевезення пасажирів у міському сполученні без засобів індивідуального захисту.

Апелянт вказує, що в наданих суду матеріалах відсутні докази на підтвердження того, що саме на нього, як на водія маршрутного таксі покладено обов`язок здійснення контролю за кількістю пасажирів в салоні автобусу у відповідності до вимог п.п 7 п. 3 КМУ від 20 травня 2020 року № 392. Крім того, неможливо встановити із матеріалів справи, що в салоні маршрутного таксі під час руху перебували пасажири понад встановлену кількість, а не зайшли до нього на зупинці після зупинки маршрутного таксі. При цьому, будь-яких інших доказів перевезення пасажирів в кількості, яка перевищує допустиму норму, зокрема пояснень свідків або самих пасажирів суду не надано та не вказано осіб, яким він надавав послуги та чи взагалі такі послуги надавалися, не зазначено свідків вчинення правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 7 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року на період дії карантину забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення: службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови інформування органів Національної поліції про здійснення перевезення.

Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягнутою до відповідальності службова або посадова особа суб`єкта господарювання, що здійснює пасажирські перевезення в безперервному циклі.

Також зазначена норма закону є бланкетною (відсильною), а тому при складані протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інші актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 533052 від 21 липня 2020 року та з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.п. 7 п. 3 Постанови КМ України від 20 травня 2020 року.

Разом з тим, ні лейтенантом поліції Кротом Ю.А., ні судом першої інстанції, не вказано яку саме статтю Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» порушив ОСОБА_1 , хоча зазначення конкретних спеціальних норм при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП є обов`язковим.

Крім того, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 533052 від 21 липня 2020 рокута додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані у протоколі, а саме перевезення пасажирів у міському сполученні без засобів індивідуального захисту.

Так, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлено особи пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , у них не відібрано пояснення і вони не вказані в протоколі як свідки правопорушення, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376.

Відтак, будь-яких даних проперевезення ОСОБА_1 пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 374 без засобів індивідуального захисту, працівники поліції до матеріалів справи не долучили.

Більше того, з долученого працівниками поліції до матеріалів справи фото, взагалі не можливо зрозуміти перебуває ОСОБА_1 в захисній масці чи без неї. Суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що перебував у захисній масці.

Інших належних та допустимих доказів, які стверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 533052 від 21 липня 2020 року, суду не надано.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 533052 від 21 липня 2020 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП і до справи не долучено належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, приходжу до висновку, що оскаржене рішення прийнято судом на підставі неповно досліджених матеріалів, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон