Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/681/20
Провадження № 3/670/353/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.

з участю секретаря Кушнір О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ФОП,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 04.08.2020 року о 14 год. 05 хв. в магазині «Юлія», що розташований за адресою с. Шебутинці вул. Шкільна Новоушицького району, ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, перебуваючи без одягнутих засобів індивідуального захисту, приймала відвідувачів, які також знаходилися без засобів індивідуального захисту, а також порушила вимоги постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 17 від 09.05.2020 року, а саме п.п. 1 п. 2 (відсутні інформаційні матеріали щодо профілактики Ковід), п.п. 2 п. 2 (відсутні місця для обробки рук антисептичними засобами), п.п. 1 п. 8 (відсутність рідкого мила), п.п.2 п.8 (прибирання приміщення), п. п. 8 п. 8 (не проводиться інформування клієнтів щодо обмеження), п.п. 1 п. 9 (відсутність рідкого мила та недотримання правил особистої гігієни), чим порушила правила щодо запобігання карантинних заходів та порушила диспозицію статті 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належно повідомленою,що в силу ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма права є бланкетною (відсилочною), тому вірно у протоколі зазначено недотримання підприємцем ОСОБА_1 вимог підзаконних актів.

Постанова головного санітарного лікаря МОЗ України не є актом законодавства. Акт законодавства - нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади. В системі нормативно-правових актів закон має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти.

Конституційним Судом України (див. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 21 КЗпП України від 9 липня 1998 р. № 12-рп/98) було дано офіційне тлумачення терміну «законодавство». Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство», який вживається в ч. 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, потрібно розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто Конституційний Суд України фактично став на позицію тлумачення поняття «законодавство» у широкому значенні. Проте він не включив підзаконні акти та акти внутрівідомчі до поняття «інші акти законодавства».

Із наведеного слідує, що постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 32 від 02.06.2020 року не є іншим актом законодавства і посилатись на неї немає підстав, при притягненні особи за ст. 44-3 КУпАП, яка є бланкетною (відсилочною) нормою права.

Як вже вказувалось судом, за положеннями статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 являється порушення не будь-яких правил, а виключно «інших актів законодавства», які регулюють правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб"

Що стосується постанови Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02 червня 2020 року, і зокрема пунктів п.п. 2 п. 2, п.п. 1, 3 п. 9, які на думку поліцейського охоплюється статтею 44-3 КУпАП, то з огляду на положення частини 2 статті 19 Конституції України та положення законів (якими визначено органи, що мають право розробляти і встановлювати правила карантину людей та санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми), названу постанову Головного державного санітарного лікаря України, суд не може застосувати як акт законодавства, який охоплюється статтею 44-3 КУпАП.

Оскільки посадові особи органів державної влади, до яких відноситься і Головний державний санітарний лікар України (стаття 32 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення"), повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а Конституція України чи Закони України не передбачають право Головного державного санітарного лікаря України затверджувати чи встановлювати і вводити в дію у якості норматинво-правових актів правила щодо карантину людей або санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми.

Отже, вказаний акт не охоплюється дією статті 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі суд відкидає цю частину обвинувачення.

Щодо недотримання вимоги п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, то в цій частині обвинувачення знайшло своє підтвердження. ОСОБА_1 повідомила (а.с.8), що зняла засоби індивідуального захисту в магазині, проте причину цього вона не вказує у поясненні. Після зміненого 09.10.2020 року їй обвинувачення, вона взагалі не допитувалась.

Виходячи з того, що частина обвинувачення не знайшла своє підтвердження в суді, а причина зняття обвинуваченою засобу індивідуального захисту в магазині не встановлена органом обвинувачення і наслідки недотримання продавцем захисного режиму на момент відвідування магазину не вдалось встановити, враховуючи пенсійний вік особи, суд визнає її дії малозначними, як такі, що не могли нести негативні наслідки для оточуючих її осіб, оскільки не говориться про недотримання нею та іншими особами соціальної дистанції при спілкуванні.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, враховується ступінь його вини, майновий стан, тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33,44-3, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого проступку, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов