П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2020 Справа №607/16189/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2020 року уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133765 , у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 17 вересня 2020 року, о 21 год. 30 хв., керував транспортним засобом Сітроен Берлінго , номерний знак НОМЕР_1 вулицею 15 Квітня, 1 у м. Тернополі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів , поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alkotest 7510 ARLM-0300 (повірка на до 27.03. 2021 року) та огляду в медзакладі водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133765 він автомобілем не керував, оскільки , вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_2 , що зафіксовано на відеозаписах з місця події. Про вказані обставини він пояснював працівникам поліції, однак вони цього до уваги не взяли. З цих підстав вважає себе невинуватим, тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правилом статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

Окрім протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 17 вересня 2020 року ; копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6377 , з якого вбачається , що повірка технічного приладу газоаналізатора Alcоtest 7510 ARLM-0300 чинна до 27 березня 2021 року ; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції ВО-00(2)72 , ВО-00084, автореєстратора 6330; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 744115 від 17 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП ; Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 17 вересня 2020 року , складений інспектором роти № 1 взводу 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП О. П. Кулініч ; рапорт інспектора роти № 1 взводу 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Олександра Кулініча від 17 вересня 2020 року .

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що за описаних у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем він не керував, суд вважає за необхідне зазначити таке:

адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати , що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Натомість в адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу марки Сітроен Берлінго , номерний знак НОМЕР_1 вулицею 15 Квітня,1 у м. Тернополі, за описаних у протоколі обставин.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_5 від 17 вересня 2020 року вбачається , що 17 вересня 2020 року близько 22 год. він був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який зі слів працівників поліції керував ТЗ Сітроен Берлінго д.н.з. НОМЕР_1 . В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі .

Із письмових пояснень ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року слідує, що 17 вересня 2020 року близько 22 год. він був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який зі слів працівників поліції керував ТЗ Сітроен Берлінго д.н. з. НОМЕР_1 . В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер Алкотест , також від проходження огляду в медзакладі водій відмовився в категоричній формі .

Оцінюючи вказані пояснення суд зауважує, що свідки не засвідчили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення .

Не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом й копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1188 технічного приладу газоаналізатора Alcоtest 7510 ARLM-0300 (чинна до 27 березня 2021 року ) .

Також, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, описаних у протоколі серії ДПР18 № 133765, на відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції ВО-00(2)72 , ВО-00084 та з авто- реєстратора автомобіля працівників поліції . Відеофіксація розпочинається з моменту, коли працівник поліції підходить до транспортного засобу за кермом якого перебуває ОСОБА_3 .

У цьому контексті слід зазначити, що заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування ним автомобілем підтверджені у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3 та зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції долучених до адмінпротоколу.

Щодо рапорту інспектора № 1 взводу 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП О. Кулініча від 17 вересня 2020 року 2020 року та копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 744115 від 17 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, то викладена у них інформація щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133765, не є беззаперечними доказами вчинення останнім правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, оскільки складені самими працівниками поліції, і не підтверджуються іншими доказами, у тому числі матеріалами відеофіксації з нагрудних камер поліцейських , ОСОБА_1 заперечуються та ним оскаржуються .

Наведене породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності реальним обставинам справи.

Отож викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133765 обставини, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння не мають жодного доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка