Справа № 450/4240/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/981/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. в дохід держави.

Згідно постанови судді, 14 листопада 2019 року о 16 год. 00 хв. під час проведення інспекційного відвідування у ТОВ «Зак Ренесанс», що знаходиться за адресою вул. Шептицького, 7, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, встановлено наступні порушення: ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України - 03.12.2018 року ОСОБА_2 був допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що про винесення оскаржуваної постанови дізнався лише із постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду, зі змістом якого ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 липня 2020 року.

Вважає постанову судді незаконною, оскільки така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

Зазначає, що за результатами інспекційного відвідування ТОВ «Зак Ренесанс» серед виявлених порушень встановлено, що працівник ОСОБА_2 був допущений 03 грудня 2018 року до роботи без укладення з ним трудового договору, та не повідомивши територіальний орган ДФС про прийняття працівників на роботу. До таких висновків інспектор ГУ Держпраці у Львівській області прийшов на підставі заяви працівника та наказу № 6 від 04 грудня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 на посаду машиніста автомобільного крану з 04 грудня 2018 року; повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 від 04 грудня 2018 року; табелю обліку робочого часу за грудень 2018 року; розрахунково-платіжної відомості № НЗП-000012 за грудень 2018 року. У складеному акті було зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 почав працювати на ТОВ «Зак Ренесанс» не з 04 грудня 2018 року, а з 03 грудня 2018 року.

Звертає увагу на те, що 06 грудня 2019 року ТОВ «Зак Ренесанс» було надано до ГУ Держпраці у Львівській області письмове повідомлення, де у п.1, 5 та 6 було зазначено, що насправді датою початку роботи ОСОБА_2 є 04 грудня 2018 року, а в табелі обліку робочого часу за грудень 2018 р. було допущено описку, через що було неправильно підсумовано кількість днів і годин роботи для нарахування заробітної плати у платіжно-розрахунковій відомості за грудень 2018 року, так як у грудні 2018 року ОСОБА_2 пропрацював 19 днів. У зв`язку з виявленими описками було винесено наказ № 11 від 05 грудня 2019 року «Про усунення описки в Табелі обліку робочого часу та проведення виправлення в Розрахунково-платіжній відомості № НЗП-000012 за грудень 2018 року, згідно коригованого табелю», який було виконано.

Акцентує, що докази вказаних обставин не було надано суду першої інстанції органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, фактичні обставини свідчать про те, що положення ч.3 ст. 24 КЗпП у частині допущення до роботи працівника без укладення письмового трудового договору не порушено, а відтак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП відсутній.

Зазначає, що про такі ж обставини йдеться у постанові Львівського адміністративного окружного суду від 17 червня 2020 року (справа №380/1146/20), якою було задоволено позов ТОВ «Зак Ренесанс» до ТУ Держпраці у Львівській області та визнано протиправною і скасовано постанову ТУ Держпраці Львівської області про накладення штрафу на ТОВ «Зак Ренесанс» щодо тих же обставин, з яких притягається ОСОБА_1 до відповідальності як посадова особа товариства у даній справі.

Покликається на наявність підстав для поновлення строку на апеляційне постанови суду першої інстанції у зв`язку з тим, що він не був повідомлений про розгляд справи, а про судове рішення дізнався із виклику державного виконавця, отриманого 01 липня 2020 року і ознайомився зі змістом постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року, скасувати таку та постановити нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Митровка Я.В. в суд апеляційної інстанції не з`явились, однак захисник подав клопотання про проведення апеляційного розгляду справи у їх відсутності.

Окрім цього, в доданих письмових поясненнях просив врахувати, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року залишено без змін постанову Львівського адміністративного окружного суду від 17 червня 2020 року, якою було задоволено позов ТОВ «Зак Ренесанс» до ГУ Держпраці у Львівській області та визнано протиправною і скасовано постанову ГУ Держпраці Львівської області про накладення штрафу на ТОВ «Зак Ренесанс» щодо тих же обставин, з яких притягається до відповідальності ОСОБА_1 як посадова особа товариства у даній справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалені судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, виходячи з наступного.

За змістом оскарженої постанови, судом першої інстанції, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення були враховані, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення №ЛВ4359/1402/АВ/П/2-ПТ від 25 листопада 2019 року; копії акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ 4359/1402/НД/АВ від 14 листопада 2019 року; копії повідомлення про прийняття працівника на роботу; копії наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 та зроблено висновок про те, що останній почав працювати у ТОВ «Зак Ренесанс» не з 04 грудня 2018 року, а з 03 грудня 2018 року, що свідчить про порушення положень ч.3 ст. 24 КЗпП і допущенні останнього до роботи без укладення трудового договору з ним, та не повідомивши територіальний орган ДФС про прийняття працівників на роботу.

Натомість, вищенаведене спростовується доданими ОСОБА_1 до апеляційної скарги письмовими доказами, дослідженими і перевіреними в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, а саме копією письмового повідомлення щодо усунення порушень відповідно до припису про усунення виявлених порушень № ЛВ4359/1402/АВ/П від 14 листопада 2019 року (а.с.34-36), згідно якого насправді датою початку роботи ОСОБА_2 є 04 грудня 2018 року, а в табелі обліку робочого часу за грудень 2018 року було допущено описку щодо дати початку роботи вказаного працівника. У зв`язку з чим, було неправильно підсумовано кількість днів і годин роботи для нарахування заробітної плати у платіжно-розрахунковій відомості за грудень 2018 року, оскільки у грудні 2018 року ОСОБА_2 пропрацював 19 днів. В подальшому, було винесено наказ № 11 від 05 грудня 2019 року «Про усунення описки в Табелі обліку робочого часу та проведення виправлення в Розрахунково-платіжній відомості № НЗП-000012 за грудень 2018 року згідно коригованого табелю» (а.с.37) та відкориговано табель і розрахунково-платіжну відомість у частині обліку робочого часу та нарахування заробітної плати ОСОБА_2 .

Про такі ж обставини йдеться у постанові Львівського адміністративного окружного суду від 17 червня 2020 р. у справі № 380/1146/20, якою було задоволено позов ТОВ «Зак Ренесанс» до ТУ Держпраці у Львівській області та визнано протиправною та скасовано постанову ТУ Держпраці Львівської області про накладення штрафу на ТОВ «Зак Ренесанс» щодо тих же обставин, з яких притягається до відповідальності ОСОБА_1 , як посадова особа товариства у даній справі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року вищезазначене рішення суду залишено без зміни.

Відтак, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані по справі докази, апеляційний суд вважає, що викладені в оскарженій постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року. Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. в дохід держави скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.