Справа № 569/1218/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 січня 2020 року, о 21 год. 49 хв., по вул. Соборна,61 в м.Рівне водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest №7510 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В зв`язку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вказав, що в стані алкогольного сп"яніння не перебував. Відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння в зв"язку з хвилюванням та недовірою щодо правильності результату Алкотестера Драгер.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У результаті огляду у ОСОБА_1 12 січня 2020 року о 22 год. 00 хв. інспектором роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області Грицюк В.М., виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та у медичному закладі не проводився за відмовою ОСОБА_1 від такого, що також підтверджено Направленням до КЗ РОЦПЗН від 12 січня 2020 року о 22 год. 05 хв.

Відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння 12 січня 2020 року підтвердили в письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно письмового зобов"язання від 12 січня 2020 року ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом та зобов"язався не керувати ним протягом 24 годин.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою поліцейського, який долучений до матеріалів справи і який є належним та допустимим доказом в контексті положень ст. 251 КУпАП, підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 2.5 ПДР як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, що підтверджено в судовому засіданні належними та допустити доказами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він в стані алкогольного сп"яніння не перебував суд до уваги не приймає, оскільки із дослідженого судом відеоматеріалу чітко вбачається ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Жодних порушень при складанні вказаного протоколу згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, судом не встановлено.

Щодо чергового клопотання в судовому засіданні ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв"язку із відсутністю його захисника адвоката Власик В.Я. суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідної категорії. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Наведені норми є взаємопов`язаними, при цьому визначений законодавством строк розгляду справ вказаної категорії безумовно пов`язаний із положеннями ст.1 КУпАП та необхідністю досягнення мети своєчасної охорони як прав і свобод громадян, так і конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розгляд справи у строки, передбачені ст. 277 КУпАП, з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Так, правопорушення по справі вчинено 12 січня 2020 року, протокол про вчинення адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 23 січня 2020 року.

Незважаючи на те, що ч. 1 ст. 277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд неодноразово відкладав розгляд справи за заявами ОСОБА_1 та його захисника адвоката Власик В.Я.

Упродовж вказаного часу вони мали можливість подати до суду свої письмові пояснення, заперечення та докази у справі.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов"язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов"язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Так, судові засідання у справі призначались неодноразово, зокрема 24.01.2020, 11.02.2020, 02.03.2020, 13.03.2020, 18.03.2020, 26.03.2020, 01.04.2020 року, 06.04.2020.

Від ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи.

Зокрема, в судове засідання на 24.01.2020 ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи в зв"язку із зайнятістю його захисника Власик В.Я. в іншому судовому засіданні та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, тому суд розгляд справи відклав.

В судове засідання на 11.02.2020 року адвокат Власик В.Я. подала заяву про відкладення розгляду справи в зв"язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Судове засідання 02.03.2020 було відкладено в зв"язку із хворобою ОСОБА_1 та неможливість явки в судове засідання, останній вину не визнає та бажає приймати участь в справі. Від адвоката Власик В.Я. надійшла в зв"язку із вказаними обставинами заява про відкладення розгляду справи. Медична довідка про незадовільний стан здоров"я ОСОБА_1 до заяви не додана.

Судове засідання 13.03.2020 року не відбулось, від адвоката Власик В.Я. надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв"язку із хворобою ОСОБА_1 . Медична довідка про незадовільний стан здоров"я суду не надана, в заяві вказано, що листок непрацездатності буде надано додатково після закриття листа непрацездатності.

В судове засідання 18.03.2020 ОСОБА_1 не з"явився. Його адвокат Власик В.Я. написала заяву про відкладення розгляду справи в зв"язку із хворобою ОСОБА_1 та врахувати встановлення карантину по 03.04.2020 року. Медична довідка про хворобу ОСОБА_1 до заяви не додана.

В подальшому від адвоката Власик В.Я. надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки при вході у приміщення суду в неї виміряна підвищена температура.

Судове засідання 26.03.2020 не відбулось, від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв"язку з хворобою його адвоката Власик В.Я. Медична документація про хворобу відсутня.

Черговий раз судове засідання 01.04.2020 не відбулось, від ОСОБА_1 та адвоката Власик В.Я. надійшли заяви про відкладення розгляду справи в зв"язку з хворобою адвоката Власик В.Я., Москалик А.Ю. потребує правової допомоги.

Так, ОСОБА_1 подавав ряд клопотань про відкладення розгляду справи, строк притягнення до відповідальності закінчується 12 квітня 2020 року, що суд сприймає як спробу уникнення від відповідальності, оскільки з моменту надходження справи до суду - з 23.01.2020 року доказів, які б могли спростувати вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення суду не надано, незважаючи на те, що розгляд справи було неодноразово відкладено за клопотаннями особи, яка притягується до відповідальності та його захисника.

Тому сукупність наданих суду доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Таким чином, на переконання суду, суд дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. 245,251,252,280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак