ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 , запис № 599,

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

11.08.2020 року заступником начальника відділу контролю за дотриманням законодавства про працю департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради інспектором праці Сорочан Т.М. при проведенні перевірки ресторанного господарства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 допустив 6 працівників до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще 3 працівника, яких не вдалось ідентифікувати, чим порушив ст.ст. 21, 24 КЗпП України та Постанову КМУ від 17.06.2015 року № 413, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом смс-повідомлення за номером телефону, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В порушення вимог ст.24 КЗпП України ОСОБА_2 здійснив фактичний допуск до роботи 6 працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Згідно Постанови КМУ від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Вина ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення № ОМС-ОД623/938/АВ/П/ПТ/96 від 11.08.2020 року, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ОМС-ОД623/938/АВ/96, а також письмовими поясненнями захисника ОСОБА_6 адвоката Коваленко К.О., згідно яких 11.08.2020 року у закладі « ОСОБА_7 » знаходились ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та ще 3 особи від ідентифікації яких ОСОБА_2 відмовився.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_6 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_6 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.41 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_6 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 41, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.3 ст.41 КУпАП у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

21.10.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/14068/20

Номер провадження №3/522/8599/20

Головуючий суддя Русєва А.С.