УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1565/17

3-в/330/28/2020

"26" жовтня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.

розглянувши подання державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 по справі 3/330/392/2017,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 року до Якимівського районного суду Запорізької області звернувся державний виконавець Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 по справі 3/330/392/2017.

В обгрунтування своїх вимог державний виконавець зазначає, що на виконанні Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження №61293134 з виконання Постанови № 3/330/392/2017 від 23.08.2017 року, видана Якимівськии районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Станом на 15.10.2020 року рішення суду боржником не виконано. Майна, на яке може бути звернуто стягнення, на ім`я ОСОБА_1 , не зареєстровано, на виклики державного виконавця боржник не з`являється, не працює та джерел доходу не має, на підставі чого державний виконавець вважає, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Представник Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та боржник в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджало розгляду подання.

Вивчивши матеріали подання, заяву державного виконавця про розгляд подання без їх участі, суд вважає необхідним у задоволенні подання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження №61293134 з виконання Постанови № 3/330/392/2017 від 23.08.2017 року. Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

У положеннях ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначених норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

Отже, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням та наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов`язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про отримання ОСОБА_1 , постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні, також не встановлено чи вживались державним виконавцем заходи для встановлення фактичного місця проживання, привід до боржника державним виконавцем не застосовувався. Проте наявність лише самої заборгованості не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобов`язання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, так як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця відділу Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб`єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

Таке подання може здійснюватись тільки у рамках цивільної юрисдикції, і таке обмеження можливо застосувати у разі умисного ухилення від виконання рішення суду, доказів яких не містять матеріали подання. Крім того державним виконавцем не був складений акт про неможливість виконання рішення суду у звязку із перебуванням боржника за межами України.

Тому за наведених обставин суд вважає у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,ст. 33 Конституції України,ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 по справі 3/330/392/2017 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, сторонами в той же термін з моменту отримання копії ухвали.

Суддя : Т.В. Нестеренко