Справа № 727/6978/20
Провадження № 3/727/3205/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., за участю захисника Шкварчука В.Д., прокурора, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді від 17.09.2020 року справи про адміністративне правопорушення №727/6977/20, №727/6978/20 та №727/6985/20 відносно ОСОБА_1 за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП було об`єднано в одне провадження.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №30/92 від 14.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області, як особа, уповноважена на виконання функцій держави та на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» у приміщенні Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області за адресою вул. Героїв Майдану, 194А м. Чернівці, усвідомлюючи наявність приватного інтересу, не повідомила свого безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник під час розгляду заяви її чоловіка ОСОБА_2 від 21.08.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, результати розгляду якої реалізовані у вигляді доповідної записки №П-1562/0-1214/0/16-19 від 22.08.2019 року за підписом ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №30/94 від 14.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області, як особа, уповноважена на виконання функцій держави та на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» у приміщенні Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області за адресою вул. Героїв Майдану, 194А м.Чернівці, усвідомлюючи наявність приватного інтересу, не повідомила свого безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник 09.10.2019 року під час розгляду заяви її чоловіка ОСОБА_2 від 09.10.2019 року про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:006:0190, чим порушила вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №30/93 від 14.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області, як особа, уповноважена на виконання функцій держави та на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» у приміщенні Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Чернівецькій області за адресою вул. Героїв Майдану, 194А м. Чернівці, усвідомлюючи наявність приватного інтересу, 22.08.2019 року вчиняла дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: розглянула заяву свого чоловіка ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та підписала результати її розгляду, реалізовані у вигляді доповідної записки №П-1562/0-1214/0/16-19 від 22.08.2019 року, чим порушила вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень не визнала. Пояснила суду, що усно повідомляла свого керівника про те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Обговоривши ситуацію, що склалася, вони прийшли до висновку, що конфлікту інтересів у неї немає, оскільки одержання безоплатно земельної ділянки у власність її чоловіком є його правом, визначеним ст.121 ЗК України. Усі процедурні питання, в тому числі про передачу земельної ділянки у власність, приймає виключно начальник Головного управління як його керівник. Складена нею доповідна записка від 22.08.2019 року, не впливає на кінцевий результат розгляду заяви ОСОБА_2 , а навпаки визначає повноваження Головного управління на передачу запитуваної ОСОБА_2 земельної ділянки.

09.10.2019 року вона також повідомила усно свого керівника про те, що ОСОБА_2 являється її чоловіком, щоб не було конфлікту інтересів. Тому проект наказу про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки ОСОБА_2 готувала ОСОБА_3 .

Захисник Шкварчук В.Д. у судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Пояснив суду, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ст.172-7 КУпАП є реальний конфлікт інтересів. Тобто, у даному випадку обов`язковим є встановлення можливості впливу суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями на об`єктивність або упередженість прийняття рішень. Однак, ОСОБА_1 під час виконання службових повноважень не володіла можливістю дійового впливу на процес прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на відведення земельної ділянки.

Прокурор у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Вважає, що ОСОБА_1 у відповідності до Методичних рекомендацій з врегулювання конфлікту інтересів у діяльності працівників апарату Держгеокадастру, керівників та заступників керівників територіальних органів Держгеокадастру, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держгеокадастру, та осіб, які входять до складу колегіальних органів Держгеодкастру, затверджених наказом Держгеокадастру №308 від 29.11.2019 року повинна була повідомити керівника про наявність реального конфлікту інтересів у письмовій формі, а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 в усній формі, того ж дня або наступного, повідомляла його про надходження до Управління заяв її чоловіка ОСОБА_2 21.08.2020 року та 09.10.2020 року, які на підставі його резолюції були передані їй. Будь-яких рішень по вказаним заявам ОСОБА_1 не приймала, оскільки їх міг приймати лише він. Тому вважає, що у даній ситуації конфлікт інтересів був відсутній. Крім того, на момент прийняття рішень по заявам ОСОБА_2 він рекомендував ОСОБА_1 піти у відпустку.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що працює в Управлінні. Йому відомо, що ОСОБА_1 в усній формі повідомляла керівника ОСОБА_4 про конфліктну ситуацію, яка виникла у зв`язку з поданням заяв її чоловіком 21.08.2020 року та 09.10.2020 року. Керівник та він вважали, що у даній ситуації конфлікту інтересів немає.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що проекти наказів по заявам ОСОБА_2 готувала вона, оскільки ОСОБА_1 перебувала у відпустці. Заяви від 21.08.2020 року та 09.10.2020 року були передані їй для розгляду. Вказівок про те, які саме мають бути рішення по вказаним заявам їй ніхто не давав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника та прокурора, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта, тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

За змістом підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.28 вказаного Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника;

не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч.7 ст.1 Закону та ч.2 Примітки до ст.172-7 під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Отже, для реального конфлікту інтересів необхідна наявність трьох об`єктивних компонентів: 1) приватний інтерес; 2) службове повноваження, представницьке повноваження; 3) протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Тому, під час притягнення особи за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів належить враховувати відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових повноважень.

У той же час, визначення змісту поняття «конфлікт інтересів» виходить з наявності таких обов`язкових ознак як: 1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями;

2) наявність такої суперечності може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Як було встановлено судом, наказом №420-К від 14.11.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у порядку переведення, тобто остання є державним службовцем (а.с.10). На неї поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.230).

15.02.2018 року ОСОБА_1 була попереджена та ознайомлена із спеціальними обмеженнями, встановленими Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про запобігання корупції», зокрема ст.28 Закону (а.с.11-13).

Відповідно до Положення про Відділ розпорядження землями сільськогосподарського призначення Головного управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, затвердженого наказом від 04.01.2017 року, Відділ є структурним підрозділом Головного управління. Завданням відділу є реалізація повноважень Головного управління держгеокадастру в Чернівецькій області на території Чернівецької області (а.с.72).

21.08.2020 року до Головного управління Держгеодкадастру в Чернівецькій області надійшла заява ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.77).

Зазначена заява на підставі резолюції керівника ОСОБА_4 була передана ОСОБА_1 до розгляду (а.с.78).

У подальшому, 09.10.2020 року до Головного управління Держгеодкадастру в Чернівецькій області надійшла ще одна заява ОСОБА_2 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,000 га, кадастровий номер :02:006:0190 для ведення особистого селянського господарства (а.с.20). Зазначена заява на підставі резолюції керівника ОСОБА_4 була передана ОСОБА_1 до розгляду (а.с.21).

Протоколи про адміністративне правопорушення №30/92 від 14.08.2020 року та №30/94 від 14.08.2020 року, складені відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону та вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме у зв`язку з неповідомленням безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів під час розгляду заяв її чоловіка ОСОБА_2 .

Однак, як було встановлено судом у ході судового розгляду, ОСОБА_1 в усній формі повідомляла свого безпосереднього керівника ОСОБА_4 про надходження до Головного управління та передання їй для розгляду заяв її чоловіка ОСОБА_2 від 21.08.2020 року та від 09.10.2020 року.

Зазначена обставина була підтверджена показами свідка ОСОБА_4 , який повідомив суду, що ОСОБА_1 протягом доби поставила його до відома в усній формі про те, що 21.08.2020 року та 09.10.2020 року їй було передано для розгляду заяви її чоловіка ОСОБА_2 .

При цьому, суд враховує, що положеннями ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прямо не визначено форми повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів.

Методичні рекомендації щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджені рішенням НАЗК №839 від 29.09.2017 року, мають рекомендаційний характер та не є обов`язковими до виконання.

Посилання прокурора на Методичні рекомендації з врегулювання конфлікту інтересів у діяльності працівників апарату Держгеокадастру, керівників та заступників керівників територіальних органів Держгеокадастру, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держгеокадастру, та осіб, які входять до складу колегіальних органів Держгеодкастру, затверджених наказом Держгеокадастру №308 від 29.11.2019 року, суд також відхиляє, оскільки вказані рекомендації були затверджені після подій, які мали місце у даній справі.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту: зокрема обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Відповідно до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що «обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки».

Як наголошує Конституційний Суд України у п. 4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Також суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями пункту 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що у даній справі не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП поза розумним сумнівом, що, в свою чергу, є підставою для закриття провадження по справі в цій частині за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Щодо пред`явленого звинувачення ОСОБА_1 за протоколом №30/93 від 14.08.2020 року суд зазначає наступне:

Так, як було встановлено судом, 22.08.2020 року ОСОБА_1 склала на ім`я начальника Головного управління Держгеодкадастру в Чернівецькій області Ватаманюка Ю.П. доповідну записку №П-1562/0-1214/0/16-19.

Із змісту доповідної записки від 22.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 для об`єктивного та всебічного розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2020 року просила надати матеріали, а саме інформацію щодо земельної ділянки із зазначенням форми власності, угідь, шифру та графіку обліку земельної ділянки відповідно до державної статистичної звітності (форми 6-зем). Інформацію просила надати терміново до 27.08.2020 року до Відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області (а.с.79).

Незважаючи на доводи захисника Шкварчука В.Д. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП з огляду на те, що остання не приймала рішення за поданою заявою, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення №30/93від 14.08.2020 року;

- наказом №420-К від 14.11.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у порядку переведення, тобто остання є державним службовцем;

- попередженням про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та ЗУ «Про запобігання корупції», з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 15.02.2018 року, про що свідчить її підпис;

- посадовою інструкцією начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у порядку переведення;

- заявою ОСОБА_2 від 21.08.2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства;

- листом з резолюцією керівника ОСОБА_6 « ОСОБА_1 до розгляду» від 21.08.2019 року.

Суд наголошує, що диспозицією ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто, у даному випадку передбачена відповідальність не лише за прийняття кінцевого рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а й за вчинення будь-яких інших дій.

При цьому, вчинення такої дії складення доповідної записки від 22.08.2020 року, відповідало повноваженням, якими була наділена ОСОБА_1 згідно посадової інструкції.

Так, відповідно до розділу 3 посадової інструкції начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, начальник відділу в межах своєї компетенції має право отримувати у встановленому порядку, для виконання покладених на відділ завдань, необхідні документи, інформації, довідки, інші матеріали від посадових осіб територіальних органів Держгеокадастру у Чернівецькій області (а.с.76).

Склавши доповідну записку від 22.08.2020 року, ОСОБА_1 реалізувала надані їй повноваження. На виконання доповідної записки від 22.08.2020 року начальником Відділу Гусан Т. було надано відповідну інформацію.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється, у тому числі, з дотриманням принципу доброчесності, який передбачає спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмову державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

За наявності вищевказаного приватного інтересу щодо розгляду заяви чоловіка ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 виникла суперечність із її службовим повноваженнями.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, повністю доведена наявними у справі доказами.

Згідно з статтею 38 КУпАП України в редакції, що діяла на час вчинення правопорушень, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцію № №30/93від 14.08.2020 року (12.11.2019 року), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законом України від 19.09.2019 № 114-IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» статтю 38 КУпАП України викладено у редакції, згідно з якою якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті (частина 2 ст. 38).

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Закон України № 114-IX набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію через шість місяців з дня його опублікування, крім розділу VI, який введений в дію через 12 місяців з дня його опублікування, а відтак відповідна редакція статті 38 введена в дію з 19 квітня 2020 року (через шість місяців з дня його опублікування в газеті Голос України, № 200 від 19.10.2019).

Отже з часу вчинення правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (листопад 2019 року) і до 19 квітня 2020 року адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією могло бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а з 19 квітня 2020 року строк накладення адміністративного стягнення збільшено до шести місяців з дня його виявлення.

При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Як встановлено судом, на запит Національного агентства з питань запобігання корупції від 05.03.2020 року №35-02/8351/20, Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернівецькій області 18.03.2020 року за вих. № 8-24-0.7-1115/2-20 у відповідності до вимог статті 131 Закону України «Про запобігання корупції» повідомило Національне агентство з питань запобігання корупції про факти, що можуть свідчити про вчинення начальником Відділу ОСОБА_1 , правопорушень, пов`язаних з корупцією, у зв`язку з вчиненням дій в умовах конфлікту інтересів.

Судом з метою з`ясування точної дати одержання Національним агентством з питань запобігання корупції відповіді на запит від 05.03.2020 року було надіслано запит до НАЗК з проханням надати підтверджуючі документи, що свідчать про дату одержання такої відповіді.

Проте, на запит суду Національним агентством з питань запобігання корупції було лише надано відповідь про те, коли було складено протоколи відносно ОСОБА_1 . Фактично відповіді на запит суду щодо дати одержання відповіді Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернівецькій області 18.03.2020 року за вих. № 8-24-0.7-1115/2-20 надано не було.

Таким чином, НАЗК не спростувало факт одержання вказаної інформації до 19.04.2020 року.

Одночасно із повідомленням Головним управлінням було надіслано до НАЗК ряд документів, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення № №30/93від 14.08.2020 року.

З огляду на те, що надіслані матеріали містять повні дані як про суть порушень, так і про особу, яка їх вчинила, а уповноваженим органом складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №30/93від 14.08.2020 року винятково на підставі цих матеріалів, суд вважає, що саме дата надходження відповідних матеріалів до уповноваженого органу Національного агентства з питань запобігання корупції, і є днем виявлення цих порушень, у даному випадку до 19.04.2020 року.

Таким чином, строк для накладення адміністративного стягнення, який на той час складав не шість, а три місяці з дня виявлення правопорушення, сплив.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 38 КУпАП в новій редакції, яка почала діяти з 19 квітня 2020 року, збільшує строк накладення адміністративного стягнення з трьох до шести місяців, тобто погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому не має зворотної дії в часі і не відновлює строк притягнення до адміністративної відповідальності, який вже сплив.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу ( рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, враховуючи, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені статтею 38 КУпАП, провадження у справі за ч.2 ст.172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 274 КУпАП.

Керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 36, 38, 172-7, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-7 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП і в зв`язку з пропущенням строків накладення адміністративного стягнення провадження по адміністративній справі закрити.

Копію постанови у відповідності до ст.285 КУпАП у триденний строк з дня набрання законної сили направити до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області для відома.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В.