Провадження № 33/824/3625/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 31.05.2020 року о 00 год. 05 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі, 1-Б керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР, від медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, докази вчинення правопорушення відсутні, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом винуватості особи, письмові пояснення свідків не можуть бути визнанні доказами у справі, оскільки вони не були безпосередньо допитані в суді, а запис з відеокамери поліцейського не містить повного безпосереднього запису і не відображає відомостей про учинене правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.130 КУпАп відповідальність настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Як пояснив при апеляційному розгляді ОСОБА_1 дійсно він був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, які після спілкування висунули йому вимоги про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте, від проходження огляду він відмовився, оскільки у той час виконував роботу по доставці товару клієнтам. Не заперечував проти проходження такого огляду, але після виконання замовлення.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо його відмови, в порушення вимог п.2.5 ПДР, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказів, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків , які були залучені поліцейськими, для фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовують показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З відеозапису події, зафіксованої відеокамерою поліцейського, вбачається, як ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження про недопустимість такого доказу, з огляду на недотримання поліцейськими принципу безперервності відеозйомки, на якій не були зафіксовані відомості про вчинення правопорушення, суперечать змісту відеозапису, на якому чітко зображений те тільки процесуальна послідовність складання працівником поліції протоколу про адміністративну відповідальність, а й сам факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Обставин, які виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.17 КУпАП, не виявлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставою для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль