Справа № 141/71/20
Провадження № 3/131/77/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністативне правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно матеріалів що надійшли від Управління стратегічних розслідувань департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера,-

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_2 ,

Кучерявий М. С.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу фінансового управління Оратівської РДА № 6-о від 04.04.2016 ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста фінансово - господарського відділу у порядку переведення з посади спеціаліста 1 категорії фінансово - господарського відділу.

Згідно пп. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларації відповідно до цього Закону.

Наказом заступника начальника - начальника відділу бюджетної політики, прогнозування та аналізу доходів Нежури Н.А. № 7нк від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста фінансово - господарського відділу фінансового управління за власним бажанням, в зв`язку із виходом на пенсію 15.08.2019.

При цьому, ОСОБА_1 будучи звільненим 15.08.2019 за власним бажанням, не своєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи (перед звільненням), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями лише 08.11.2019

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що подав декларацію із запізненням, оскільки йому тривалий час не надавали довідку про заробітну плату.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, ОСОБА_1 не пізніше дня звільнення, а саме, 15 серпня 2019 року був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, проте, як вбачається з копії відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агенства з запобігання корупції (а.с.14-20) таку декларацію подав лише 08 листопада 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6КУпАП. слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 щодо поважності пропуску строку подання декларації, через відсутність довідки про заробітну плату, судом не приймаються до уваги в контексті вищенаведених роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Оцінивши всі представлені суду докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено та належним чином зафіксовано склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 27, 40-1, ч. 2. ст. 172-6, 275-280, 283, 287 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,20 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: