ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3693/20

провадження у справі 3/0285/2074/20

29 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., за участю секретаря Касянчук І. В.,

особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 ,

захисника Шилана С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , приватний підприємець

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.09.2020, ОСОБА_1 01.09.2020, близько 13 год., поблизу садочку «Талантик» в м. Новоград-Волинський Житомирської області, вчинив насильство в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював на її адресу слова образ та погроз, чим спричинив її здоров`ю психологічної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що жодних погроз колишній дружині не висловлював, не ображав її. В день, зазначений у протоколі, приїхав до садочку побачитись зі своїм малолітнім сином, якого ОСОБА_2 відмовилась йому дати, у зв`язку з чим звернувся до поліції з приводу чинення перешкод у побаченні з сином. Підтвердив вкрай неприязні відносини з колишньою дружиною щодо спілкування з дитиною.

Захисник просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Працівник поліції Бохман С. Ю. пояснив суду, що на підставі поданих ОСОБА_2 . 07. та 08.09.2020 заяв до поліції, ним було складено протокол про те, що колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив насильство по відношенню до колишньої дружини. Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення були покази самої потерпілої та наданий нею аудіо диск з погрозами на її адресу від ОСОБА_1 . Інші свідки не встановлювались та не допитувались. Ідентифікацію голосу з диску та належність його саме ОСОБА_1 не перевіряв, оскільки останній не заперечив даного факту, однак повідомив, що подія на диску мала місце не 01.09.2020. Зазначені обставини не перевірялись.

ОСОБА_2 пояснила, що під час шлюбу з ОСОБА_1 постійно потерпала від морального і психологічного тиску з його боку. Після розлучення їхній спільний малолітній син залишився проживати разом з нею, а ОСОБА_1 , в свою чергу, постійно провокує її на скандали, суперечки, погрожує їй. Так, 01.09.2020 син ОСОБА_3 знаходився у дитячому садочку «Талантик», куди ОСОБА_1 прийшов, щоб з ним побачитись. Після закінчення занять добровільно, без будь-яких заперечень віддала колишньому чоловіку сина, а він натомість зателефонував до поліції і повідомив їм неправдиву інформацію про те, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Поки чекали приїзду поліції, ОСОБА_1 висловлював на її адресу слова погрози, ображав її нецензурною лайкою. До поліції з даного приводу звернулась не відразу, а через сім днів, оскільки боїться ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні покази, дані ОСОБА_1 , та пояснив, що ОСОБА_2 спершу відмовилась давати колишньому чоловіку сина, а після того, як він зателефонував до поліції, дитину віддала батькові. При цьому жодних погроз чи образ ні від кого не чув.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП, насильство в сім`ї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Інші дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Згідно Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським додано до матеріалів справи заяви потерпілої та її пояснення, що самі по собі не можуть бути доказами причетності особи до вчинення адміністративного правопорушення та, окрім того, спростовуються поясненням свідка, допитаного судом. В порушення вимог закону, до протоколу не долучено жодного доказу в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Фабула правопорушення сформульована автором адміністративного протоколу лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення. А тому при наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не може взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

Відтак, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_1 ,відсутні будь-які докази, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи та наявні матеріали вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголошував, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (справа «Ірландія проти Сполученого королівства).

Керуючись ст.ст.9, 247 п.1, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Літвин