КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Баховського М.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Баховського М.М. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, суд визнав доведеним, що 24.05.2020 року приблизно о 01 год. 40 хв., біля будинку за №6 по вул. Дяченка в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Баховський М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2020 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи суд першої інстанції не повно і не об`єктивно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам.

При цьому вказує, що згідно пояснень ОСОБА_1 24.05.2020 року о 01 год. 40 хв. він перебував на побаченні зі своєю знайомою дівчиною на вул. Дяченко в м. Києві. Коли до них під`їхали працівники поліції, він не керував транспортним засобом і поліцейські не зупиняли його під час керування, а автомобіль знаходився на парковці із заглушеним двигуном.

Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, а отже не мав статусу водія, в розумінні положень п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була незаконно висунута ОСОБА_1 , який не був водієм, а тому не міг бути суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 31), однак враховуючи присутність його захисника - адвоката Баховського М.М., апеляційний суд, з огляду на положення ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Баховського М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і цим доказам дана належна правова оцінка та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилались ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи в суді першої інстанції в обґрунтування позиції захисту, яка є аналогічною за змістом доводам поданої апеляційної скарги.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі аналізу перевірених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2020 року серії ДПР18 №429924 (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмових пояснень цих свідків, які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 2), а також даних відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 4), дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Незважаючи на заперечення захисника, який стверджував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про відсутність події даного адміністративного правопорушення.

До того ж, аналогічні доводи захисника Баховського М.М. вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також поясненнями інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в судовому засіданні суду першої інстанції стверджували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , і під час зупинки даного автомобіля за кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 4), поліцейський в присутності свідків неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, однак останній відмовився від проходження огляду, вказуючи, що він не керував транспортним засобом, що спростовує твердження захисника про порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення (а.с. 1), поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд даної справи Дарницьким районним судом м. Києва, що останній засвідчив своїм підписом у відповідній графі цього протоколу.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2020 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Баховського М.М., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Провадження №33/824/3538/2020 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Справа №753/9796/20

Головуючий у І інстанції - Домарєв О.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.