Справа №361/7731/19 Головуючий в суді І інстанції - Кічинська О.Ф.
Провадження №33/824/175/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Головненка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Головненка Д.О. на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого різноробочим ТОВ «Хозхімсервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 30.10.2019 року приблизно о 07 год. 30 хв. в смт. Калинівка на під`їзді до м. Бровари Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального приладу «Drager» та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Головненком Д.О. подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2019 року, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржувана постанова вручена ОСОБА_1 21.11.2019 року. Кінець строку її оскарження припадає на 01.12.2019 року, який є вихідним. Отже останнім днем оскарження постанови є 02.12.2019 року. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови в порядку ст.289 КУпАП підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а також винесена з порушенням норм процесуального законодавства, що є підставою для її скасування. Відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 та спростування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин підтверджується зокрема тим, що під час зупинення 30.10.2019 року працівник патрульної поліції, який склав щодо ОСОБА_1 протокол, не запропонував йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. Також при складенні протоколу свідки були відсутні. Інформація в оскаржуваній постанові суду про визнання ОСОБА_1 своєї вини не відповідає дійсності і була зазначена судом по власній ініціативі, а не з його слів. Отже невірне та неповне викладення обставин в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №060032 від 30.10.2019 року стосовно керування та зупинення ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність при цьому свідків, повинно трактуватися на користь особи, яка притягується до відповідальності, і фабула такого протоколу не може бути уточнена в рішенні суду по даній справі.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Головненка Д.О., на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що захисником Головненком Д.О. апеляційну скаргу подано 02.12.2019 року, тобто в строк передбачений для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. З огляду на це, підстави для поновлення вказаного строку відсутні.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, оскільки вважав пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння безпідставною, автомобілем керував тверезим.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив надані пояснення в суді першої інстанції та пояснив, що працівники поліції не пропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та і свідки при складенні протоколу були відсутні.

Однак, такі доводи ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №060032 від 30.10.2019 року, 30.10.2019 року приблизно о 07 год. 30 хв. в смт. Калинівка на під`їзді до м. Бровари Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального приладу «Drager» та у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.3).

ОСОБА_1 по суті правопорушення жодних зауважень не зазначив та відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3).

При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30.10.2019, підписи яких також містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, в суді апеляційної інстанції було допитано працівника поліції, який склад протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_4 . Він повідомив, що ним було в повній мірі дотримано вимог законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, однак він відмовився посилаючись на те, що на його думку, дії працівників поліції є неправомірними.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складенні протоколу не було залучено свідків та у встановленому законом порядку не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає голослівними та такими, що в повні мірі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не заслуговують на увагу.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону міськрайонним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова міськрайонного суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Головненка Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль