Справа № 755/2584/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який перебуває на службі у Збройних силах України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановила:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2020 року серії БД №163813, 07 лютого 2020 року о 17 год 50 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot, 206», н/з НОМЕР_1 по вул. Регенераторній, 4, корп. 5, в м. Києві, був неуважний, не реагував на зміну дорожньої обстановки, при виїзді на перехрестя рівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 , який рухався з правого боку, в результаті чого трапилось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3б, 16.12 правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав та зазначив, що 07 лютого 2020 року рухався по вул. Каунаській в напрямку до вул. Регенераторної у м. Києві завершуючи маневр у виді переїзду перехрестя рівнозначних доріг. неподалік будинку №5 в його автомобіль в`їхав транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 , який рухався по вул. Регенераторній. Перед рухом через перехрестя він зупинився, оскільки надав дорогу пішоходам, які рухались по пішохідному переході. Після цього, впевнившись у можливості здійснити маневр він продовжив рух через перехрестя. Також зазначив, що водій автомобіля марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 , швидше за все, рухався на не дозволеній швидкості у тій ділянці дороги, оскільки перед зіткненням різко загальмував. Крім того, звернув увагу на схему місця ДТП від 07 лютого 2020 року в якій зазначено місце дорожньо-транспортної пригоди та розміщення транспортних засобів після цього, де його автомобіль знаходиться на середині перехрестя, а автомобіль «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 на початку перехрестя. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в суд надійшла заява від свідка ОСОБА_2 , у якій він просить визнати його письмові пояснення надані ним після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, на яких він наполягає та підтримує.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази, дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2020 року серії БД №163813 у діях ОСОБА_1 вбачається порушення пунктів 2.3б, 16.12 правил дорожнього руху України.

Згідно п. 2.3б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху України) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть де організовано круговий рух.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , які підтримані ним в судовому засіданні, вбачається, що 07 лютого 2020 року, приблизно о 18 год 00 хв на перехресті по вул. Регенераторній, 4, у м. Києві, біля спорткомплексу «Sport Life», водій автомобіля білого кольору («Peugeot, 206», н/з НОМЕР_1 ) перед виїздом на перехрестя зупинився та надав дорогу пішоходам, після чого продовжив рух та на перехресті у вказаний автомобіль в`їхав червоний автомобіль («Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 ), при цьому перед зіткненням було чути різкий звук гальм.

Як вбачається зі схеми місця ДТП від 07 лютого 2020 року автомобіль марки «Peugeot, 206», н/з НОМЕР_1 розташований на середині перехрестя по вул. Регенераторній, 4, корп. 5, автомобіль же марки «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_2 розташований при в`їзді на дане перехрестя.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 12.5 Правил дорожнього руху України у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.

Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності суддя приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена матеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому не вдається за можливе встановити причинно-наслідковий зв`язок в діях, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який призвів до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 124, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко