Справа № 444/697/20
Провадження № 3/444/394/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 ), -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.03.2020 року о 13 год. 10 хв. в м. Красногорівка по вул. Енгельса Мар`їнського району Донецької області біля будтинку № 88, керував транспортним засобом ВАЗ-21033 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином у протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Вважаю, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є перешкодою для розгляду справи, оскільки судом вжиті заходи для повідомлення ОСОБА_1 , однак останній, знаючи, що на розгляді у Жовківському районному суді Львівської області перебувають матеріали справи відносно нього, проявив байдужіть до результату розгляду такої.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та його вина у цьому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071031 від 09.03.2020 року; письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.03.2020 року в матеріалах справи; відеозаписом події на диску; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоклі про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що він випив 1 літру пива, був зупинений працівниками поліції, в лікарню їхати відмовився, вину визнає.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що він відмовився, як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , зважаючи, щоадміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується з правопорушника 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Керуючись ст. 7, 9, 27, 130 ч. 1, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В ИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.