Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 2 жовтня 2019 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Mersedes Benz" д/н НОМЕР_2 на вул. Антоновича, 52 в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, що виразилося в розгляді справи під час його відсутності. Так, 26.11.2019 року він поштою направив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки йому безпідставно не видали для ознайомлення відеоматеріали. Однак клопотання було проігноровано, за наслідками його розгляду не було прийнято процесуальне рішення і всупереч вимогам ст.268 КУпАП суддя незаконно розглянув справу, що тягне за собою обов`язкове скасування постанови незалежно від наявності чи ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1155/2020 Постанова винесена суддею Єсауленко М.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

відсутності його вини. При цьому не було враховано судову практику, хоча він наводив приклади з посиланням на постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень, які набрали законної сили і згідно з ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, і мають для інших судів преюдиціальну силу.

Що стосується змісту постанови, то, за твердженням ОСОБА_1 , вона необґрунтована і не відповідає фактичним обставинам справи. 02.10.2019 року він знаходився у припаркованому автомобілі на стоянці біля магазину "Фокстрот", де завжди залишає автомобіль на ніч, коли під`їхали поліцейські і почали переконувати, що нібито він не пропустив пішохода і перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Ознак сп`яніння у нього не було, вони не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, але на заперечення, що він вже близько 40 хвилин не керує автомобілем і був у кафе поблизу, з якого повернувся до автомобіля, поліцейські повідомили, що не мають алкотестера, і якщо він не поїде на обстеження до нарколога, то заберуть автомобіль на штрафмайданчик або складуть протокол про відмову від огляду, що буде гірше. Також сказали, що включать камеру, і він повинен буде сказати, що відмовляється від огляду на місці та їде в медичний заклад разом з ними, що в присутності якихось людей і було зафіксовано. В подальшому його доставили в амбулаторний кабінет КМНКЛ "Соціотерапія", де було встановлено, що він перебуває в стані сп`яніння. При цьому зразки біологічного середовища не відбиралися, направлення на огляд не складалося, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Звертає увагу і на те, що вимоги п.2.5 ПДР стосовно обов`язку на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поширюються на водіїв, у той час як у справі відсутні докази того, що він керував транспортним засобом.

Крім того, як стверджує ОСОБА_1 , алкотестер "Drager Alcotest" використовувався з порушенням інструкції заводу виробника, що підтверджується отриманими з КМНКЛ "Соціотерапія" чеками-роздруківками. Цей прилад пройшов державну повірку, але калібрування, перерва між якими згідно з інструкцією з експлуатації не повинна перевищувати 6 місяців, проводилося 18.01.2019 року, в той час як датою огляду є 03.10.2019 року. При цьому наводить визначення термінів "повірка" та "калібрування", які містяться в ч.1 ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", які не є тотожними.

Стосовно інших порушень, допущених при оформленні матеріалів справи, то в ній відсутнє направлення на огляд водія, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, його не відсторонили від керування транспортним засобом і транспортний засіб не було тимчасово затримано, як це передбачено ст.ст.2652, 266 КУпАП.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_1 мотивує тим, що про існування і зміст оскаржуваної постанови випадково дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому судове рішення було оприлюднено 20.12.2019 року, оскільки всупереч вимогам ст.285 КУпАП копія постанови йому направлена не була.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , який про місце і час судового засідання був повідомлений належним чином. Вперше апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 02.01.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, і постановою Київського апеляційного суду від 27.01.2020 року вона повернута, оскільки в поновленні строку було відмовлено. 03.02.2020 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу. Враховуючи те, що подання мотивованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом прийнятого рішення, при цьому у справі наявні дані про направлення копії постанови, однак дані про її отримання відсутні, і в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову оприлюднено 20.12.2019 року, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 008264 від 03.10.2019 року, згідно з яким за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 00 годин 05 хвилин 03.10.2019 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,38 ‰); записі портативного відеореєстратора.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_1 , які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі. При цьому порушник пояснив, що вжив у кафе 0,33 л пива, однак у стані сп`яніння не перебував, транспортним засобом не керував і повернувся до автомобіля за ключами від квартири та документами.

Ці пояснення спростовуються рапортом поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві, у відповідності з яким 02.10.2019 року о 22 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 52, було виявлено автомобіль "Mersedes Benz" д/н НОМЕР_2 , водій якого згідно з отриманою інформацією та орієнтуванням порушив вимоги ПДР. У водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, хитка хода, тремтіння пальців рук. Для проходження огляду на стан сп`яніння його було доставлено до КМНКЛ "Соціотерапія" (а.с.4).

Відеозаписом портативного відеореєстратора зафіксовано, що ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу і пройшов його в закладі охорони здоров`я. За результатами огляду було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Жодних зауважень або незгоди з діями поліцейських, крім тимчасового вилучення посвідчення водія, ОСОБА_1 не висловлював і від підпису та пояснень у протоколі відмовився, хоча йому надавалася така можливість.

Отже, пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності, а тому розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене і не приймаються до уваги.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання вимог закону та відомчих нормативних актів при проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними.

Долучення до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не є обов`язковим. Цей документ складався, його копія була отримана ОСОБА_1 після звернення зі скаргою до КМНКЛ "Соціотерапія" і долучена ним самим до апеляційної скарги.

Слід не погодитися і з доводами про недотримання інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6820".

У відповідності з п.п.3, 4 розділу ІІ Інструкції використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6820, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.001101-17, виданий 05.10.2017 року, строк дії до 05.10.2027 року. А тому вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців, а не 1 раз на 6 місяців, як про це вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, оскільки цей період стосується використання газоаналізатора "Drager Alcotest 6810".

Оскільки останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого оглядався ОСОБА_1 , проведено 18.01.2019 року, що підтверджується даними з його роздрукованого показника, підстави вважати результат огляду недійсним відсутні.

У відповідності з п.п.7, 8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Оскільки метою огляду ОСОБА_1 було виявлення стану алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, то зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у нього і не відбиралися.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП і, серед іншого, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Положеннями вказаної норми не передбачено, що він обов`язково має містити опис ознак алкогольного сп`яніння.

До того ж, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на Інструкцію з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджену наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, яка втратила чинність 24.02.2017 року.

Відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не здійснення тимчасового затримання транспортного засобу не доводить того, що в стані сп`яніння він не керував транспортним засобом. До того ж, до нього було застосовано такий захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст.2651 КУпАП, як тимчасове вилучення посвідчення водія.

Надуманими є і доводи про нібито допущені суддею порушення норм процесуального права.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання про відкладення розгляду справи із запереченнями від 26.11.2019 року, отримане судом 27.11.2019 року, стосувалося судового засідання, призначеного на 29.11.2019 року. Вказане клопотання було задоволено і розгляд справи відкладено на 09.12.2019 року, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, і це підтверджується його розпискою (а.с.23). Враховуючи викладене і те, що клопотання про відкладення наступного судового засідання не подавалося, у судді були всі підстави для розгляду справи під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження про те, що йому безпідставно не видали для ознайомлення відеозапис, також не відповідають дійсності і спростовуються розпискою (а.с.9).

Що стосується посилань на обов`язковість судових рішень в контексті судової практики, яку наводить ОСОБА_1 , то постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень, витяги з яких він цитує, не мають ніякого відношення до цієї конкретної справи і не можуть створювати преюдиції.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн