Справа № 361/1888/20
Провадження № 3/361/1083/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Телепенько А.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від інспектора СРПП Броварського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, працює водієм ТОВ «АЗВІР», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

19 березня 2020 року, близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Бровари по вул. Київська, здійснював перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Богдан А0921» р.з. НОМЕР_2 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, встановленого абзацом 3 підпунктом 4 підпунктом 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211, а саме перевозив 17 пасажирів.

Отже в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, пояснив, що йому не було достовірно відомо про заборону перевозити більшу кількість пасажирів, а ніж встановлено в зазначеній постанові КМУ, тому і здійснював перевезення пасажирів в кількості сімнадцять осіб. У скоєному кається.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 », згідно яких назва постанови викладена в редакції:

«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2»;

п. 4.3 постанови: заборонити з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р.: перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей.

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, крім повного визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №203820 від 19 березня 2020 року, рапортом поліцейського Броварського ВП ГУНП в Київській області Комар М. від 19 березня 2020 року, поясненнями ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, сімейний, майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, наявність обставин, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, стягненню з ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., сплату якого передбачено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ст. 24, ст. 27, 40-1, 221, 283, 284, 285 КУпАП та відповідно до ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Телепенько А.Д.

Постанова суду набрала законної сили _________________________.

Постанова виконується в примусовому порядку на протязі 3-ох місячного терміну з дня її винесення.