Справа № 177/1324/20
Провадження № 3/177/583/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 листопада 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка народилася в с. Пчільники, Совєтського району Кримської області,

зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

працює продавцем магазину ФОП « ОСОБА_2 »

РНОКПП: НОМЕР_1

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.10.2020 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 28.09.2020 о 18:20 год, працюючи продавцем ФОП « ОСОБА_2 », в торговельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилася на робочому місці без захисної маски, чим порушила правила карантину, пп. 1 п. 10 постанови КМ України № 641 від 22.07.2020.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, суду пояснила, що 28.09.2020 дійсно працювала у магазині в с. Гейківка, будучи ФОП. Пояснювала, що вона сумлінно дотримується вимог карантину. Перебуваючи в приміщенні магазину вона одягає захисний щиток, крім цього в її магазині встановлені пластикові перегородки, які відділяють продавця та покупців. Таким чином, вона дбає про власну безпеку при реалізації товару, а також про безпеку покупців.

28.09.2020 ближче до 19:00 години, коли відвідувачів в магазині вже не було, вона зняла захисний щиток, для того, щоб здійснити телефонний дзвінок щодо замовлення доставки хліба на наступний робочий день. В цей момент вона стояла боком до дверей та не бачила, хто заходить до магазину. Завершивши дзвінок, вона одразу одягла захисний щиток та повернулася в сторону покупців, але виявила працівників поліції, які вказували на порушення нею карантинних заходів. Стверджувала, що працівники поліції бачили наявність захисного склала в магазині, наявність у неї захисного щитка, який був знятий лише для здійснення телефонного дзвінку, одягнення щитка одразу після завершення дзвінка та повну відсутність покупців у магазині, однак не стали слухати її пояснень та склали протокол про адміністративне правопорушення. Вона дійсно відмовилася підписувати та отримувати вказаний протокол, оскільки працівники поліції не надали їй можливості його прочитати та внести свої пояснення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в вину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 1 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, а саме перебування в приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту.

В підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 009748 від 28.09.2020, в якому викладено суть правопорушення, а також рапорт працівника поліції Антюхіна А. про отримання повідомлення від працівника поліції Шпак щодо перебування ОСОБА_1 в магазині без засобів індивідуального захисту.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 суду не надано. Разом з тим, сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є безумовним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, а обставини викладені у ньому, мають бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала, надала суду пояснення щодо перебування на робочому місці у захисному щитку, за захисним склом.

Надані ОСОБА_1 пояснення, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, перед судом не спростовані.

Відповідно 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановивши не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, отримавши її відмову від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та його копії, уповноважений на складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не зібрав належних та допустимих доказів на підтвердження її вини. Зокрема до матеріалу не додано ні фото, ні відеозаписів факту виявленні порушення, до справи не залучено свідків, тощо.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02 у справі «Лучанінова проти України», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04 «Малофєєва проти Росії», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08 «Карелін проти Росії»).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на них доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з правою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатніх, вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43 з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про не доведення перед судом, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк