Справа № 948/928/20
Номер провадження 3/948/389/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , фельдшер пункту охорони здоров`я,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29.09.2020 року о 01 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив стосовно свого батька ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: погрожував та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з даним протоколом не погоджується так як ніякого насильства стосовно свого батька не вчиняв.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того дня він повернувся з роботи додому, стукав у ворота близько 20 хв., але ніхто не відкривав. Він почав відходити, і в цей час коли приїхала поліція, його забрали та склали протокол.

Потерпілий ОСОБА_2 показав, що того дня вони з дочкою ОСОБА_3 лягли спати, а вже вночі дочка його розбудила та повідомила, що ОСОБА_4 стукає у ворота. Вони його бояться, оскільки останній випиває та доривається до сестри і такі дії є неодноразовими. А тому оскільки син продовжував гуркотіти, вони вирішили не відкривати і викликали поліцію. Потерпілий зазначив, що викладені у протоколі обставини про те, що син йому погрожував та ображав нецензурною лайкою не відповідають дійсності, таких обставин не було і чому так написали поліцейські він не знає.

Допитана за клопотанням потерпілого свідок ОСОБА_3 показала, що того дня вночі проснулася від того, що ворота виривалися, також проснувся і батько, а оскільки вони боялися ОСОБА_4 , а тому ворота не відкривали та викликали поліцію, оскільки брат постійно вчиняє домашнє насильство. Вона з кімнати не виходила, але батько повідомляв, що в присутності поліції її брат йому погрожував та висловлювався нецензурною лайкою.

Потерпілий спростував показання свідка та зазначив, що ОСОБА_4 йому не погрожував і не висловлювався нецензурною лайкою, лише стукав у ворота.

На підтвердження обставин викладених у протоколі автором протоколу надано:

-протокол про адміністративне правопорушення з письмовими поясненнями ОСОБА_1 викладеними у протоколі;

-рапорт помічника чергового Машівського ВП ОСОБА_5 , що 29.09.2020 р. о 02 год. 48 хв. надійшло повідомлення із служби 102 від ОСОБА_2 про те, що 29.09.2020 р. о 02 год. 48 хв. виникла сварка з сином, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.09.2020 р. ОСОБА_2 та його письмові поясненнями, в яких він просить працівників поліції притягнути його сина ОСОБА_1 до відповідальності, так як останній 29.09.2020 р. близько 01 год. 15 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив щодо свого батька насильство в сім`ї, а саме: погрожував фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою, також зазначив, що його син постійно вчиняє насильство в сім`ї. В судовому засіданні потерпілий зазначив, що вказані пояснення не відповідають дійсності, він їх не писав, але підписував;

-медичний огляд на встановлення стану сп`яніння від 29.09.2020 р. №176 відповідно до якого ОСОБА_1 29.09.2020 року о 04 год. 00 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю;

-постанову Машівського районного суду Полтавської області від 13.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу;

-повідомлення начальника СВ Машівського ВП Трьомсина Р. про відсутність в даній події ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 14,17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, даючи оцінку доказав у справі, суд вважає, що викладені у протоколі обставини про те, що ОСОБА_1 погрожував та ображав нецензурною лайкою свого батька, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки спростовуються поясненнями самого потерпілого, який цей факт заперечив, але зазначив, що оскільки син постійно вчиняє домашнє насильство вони з дочкою його бояться, а тому і викликали працівників поліції, поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що дійсно стукав у ворота по місцю свого проживання, але йому не відкрили і з рідними він не спілкувався.

Інші ж надані докази також вказаний факт не підтверджують, оскільки ґрунтуються на поясненнях потерпілого, який заперечив вчинення ОСОБА_4 саме тих дій, які вказані у протоколі.

В той час показання свідка про те, що Березний постійно вчиняє домашнє насильство не можуть бути предметом даного розгляду, оскільки суд розглядає лише ті справи та в тих межах, які надійшли на його розгляд.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози, образи) внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247,283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець