Справа №766/8332/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: ОСОБА_1

представника потерпілої: Хазова Ю.С.

розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Херсон, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

26.05.2020 р. на розгляд до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до розпорядження №01-09/3139/20 від 03.07.2020 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали передано на розгляд судді Валігурській Л.В.

Відносно ОСОБА_3 А ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №720315 від 20.05.2020 р. за змістом якого останній 09.05.2020 р. о 20:50 годині, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю рідною сестрою ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав. Дав показання про те, що проживає зі своїм батьком за однією адресою, але в різних будинках. Його сестра ОСОБА_5 часто навідує батька, але з ними не проживає. Раз на місяць він повідомляє батькові про суму витрат на комунальні послуги і той дає йому гроші. Останнього разу, а саме: 09.05.2020 р. батько сказав, щоб він вирішував це питання з сестрою, на що він зателефонував їй і попросив прийти. Остання прийшла зі своїми синами, після чого почались з її боку образи та нецензурна лайка. Син ОСОБА_5 викликав поліцію. Зазначив, що нецензурно в бік сестри не виражався і жодним чином її не ображав. Саме вона є ініціатором всіх конфліктів, які тривають вже тривалий час через претензії майнового характеру, а саме: щодо права власності на домоволодіння, де він проживає з батьком.

Потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що зі своїм батьком та братом ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не АДРЕСА_2 , а лише зареєстрована. Кожного дня приходить до батька, щоб допомагати йому. ОСОБА_2 вимагає з батька гроші на комунальні послуги у значних сумах, які необґрунтовані. Так, 09.05.2020 р. в черговий раз між ними відбулась розмова про оплату, але вона повідомила, що гроші давати не буде, а бажає самостійно оплачувати витрати по квитанціях. ОСОБА_2 почав сваритись, виражатись в її бік нецензурною лайкою, ображав. Після того як він намагався спричинити бійку, то її син викликав поліцію. Заперечила той факт, що була ініціатором конфлікту і когось ображала. Проте зазначила, що дійсно конфлікт між ними триває не перший рік і спровокований майновими претензіями.

Показання потерпілої ОСОБА_5 підтвердили і допитані за її клопотання свідки (сини) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які надали суду ідентичні показання, пояснивши, що 09.05.2020 р. разом з ОСОБА_5 були у їх діда, якому мама постійно допомагає і піклується. Ввечері телефоном ОСОБА_2 повідомив, що дід не платить за комунальні послуги, а тому вони повернулись назад та мати повідомила, що гроші давати не буде, але готова платити самостійно по квитанціях. На їх позицію ОСОБА_2 став говорити образи в бік матері, використовуючи при цьому нецензурні слова. Махав перед ОСОБА_5 руками, через що вирішили, що може розпочатись бійка та викликали поліцію. Заперечили ту обставину, що ОСОБА_5 виражалась в бік ОСОБА_2 нецензурно. Підтвердили ту обставину, що між їх матір`ю та ОСОБА_2 тривалий конфлікт, але спровокований саме останнім.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення окрім вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-рапортом старшого інспектора Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області Сєрова О.О., в якому зазначено, що 09.05.2020 р. о 23:32 годині надійшла заява про те, що 09.05.2020 р. ОСОБА_2 просить прийняти міри до своєї сестри ОСОБА_5 , яка постійно провокує конфлікти, зокрема 09.05.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 близько 20:00 години вчинила сварку та ображала його та його дружину, використовуючи при цьому ненормативну лексику;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.05.2020 р., відповідно до якого ОСОБА_2 просить прийняти міри відносно його сестри ОСОБА_5 , яка 09.05.2020 р. близько 20:00 години вчинила конфлікт словесного характеру з ним та його дружиною;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 , яка при складанні протоколу пояснювала, що 09.05.2020 р. до них додому прийшла ОСОБА_5 , яка вчинила сварку з ОСОБА_2 через розподіл майна, під час якої остання ображала ОСОБА_2 нецензурними словами.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В свою чергу спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у вищевикладеній нормі, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі Закон), відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, однією із передумов можливості застосування до відносин між братами і сестрами, які відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону підпадають під дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, все ж таки є наявність спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків.

Оцінюючи ж показання як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу між останніми існують конфліктні відносини. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не є членами однієї сім`ї, оскільки спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків, а тому передчасним є твердження, що правовідносини між ними підпадають під дію Закону.

Крім того, виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є настання певних наслідків від вчинення винною особою дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до потерпілого, а саме завдання чи ймовірна можливість завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю особи, відносно якої вчинені такі дії.

Таким чином, законодавцем встановлено, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наступає за психологічне насильство, яке могло завдати або завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що не кожне психологічне насильство може завдати або завдає шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Обов`язок довести, що вчинене психологічне насильство могло завдати або завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_2 застосував психологічне насильство, яке могло завдати чи завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, судом, окрім викладеного, враховується і наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час події, описані в протоколі мали місце 09.05.2020 р. і відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особи причетні до вчинення викладених в ньому дій були встановлені того ж дня, про що свідчать і пояснення свідків, проте протокол складено лише 20.05.2020 р., тобто поза межами строків, визначених ст. 254 КУпАП.

Відповідно до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 р. в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як затри доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені статтею 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено поза межами визначеного законом строку, то посилання на протокол, як доказ вчинення адміністративного правопорушення є неможливим.

В свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 36, 173, 185, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська