Дата документу 03.11.2020
Справа № 334/5524/20
Провадження № 3/334/2297/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши матеріал у справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює листоношою АТ «Укрпошта», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у період часу з 17.09.2020 до 22.09.2020, будучи учнем 6-В класу Запорізької гімназії №50, систематично порушує правила поведінки для учнів та ігнорує законні вимоги педагогів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що у її сина склались недоброзичливі стосунки з класним керівником ОСОБА_3 , яка прискіпливо ставиться до її сина, не дивлячись на те, що у нього зараз перехідний вік. Її дії носять характер булінгу. З приводу булінгу до органів Нацполіції не зверталась. Дисципліну на уроках порушують і інші учні, але протокол склали саме щодо неї. При цьому син добре себе веде вдома, у музичній школі. Вона та батько неодноразово проводили з сином бесіди з приводу його поведінки у школі. Вважає, що виконує свої обов`язки по вихованню сина.

Захисник адвокат Погрібна С.О. у судовому засіданні пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначена суть правопорушення, а саме у чому полягає невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків. Також, у справі відсутні будь-які докази невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків. Крім цього, додала, що класний керівник сина ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка займає цю посаду з 01.09.2020, упереджено ставиться до нього через те, що у них не склались взаємовідносини. Через що вона звернулась до керівництва гімназії, а те, у свою чергу, до поліції. Просила закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25.09.2020 серії ВАБ №283997, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

- свідоцтвом про народження, відповідно до якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- свідоцтвом про шлюб,

- поданням Запорізької гімназії №50 від 22.09.2020 та доповідними педагогічних працівників від 17.09.2020, 21.09.2020, 22.09.2020, які містять обставини про порушення учнем ОСОБА_2 дисципліни на уроках,

- письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_2 , отриманими в присутності матері ОСОБА_1 , в яких зазначено, що він зобов`язується в подальшому дотримуватись дисципліни на уроках.

Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Закону України «Про освіту» батьки здобувачів освіти зобов`язані: виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля; сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу; дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя; формувати у дитини культуру діалогу, культуру життя у взаєморозумінні, мирі та злагоді між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами, представниками різних політичних і релігійних поглядів та культурних традицій, різного соціального походження, сімейного та майнового стану; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у дітей усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у дитини повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України; дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за наявності); сприяти керівництву закладу освіти у проведенні розслідування щодо випадків булінгу (цькування); виконувати рішення та рекомендації комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) в закладі освіти.

Таким чином, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до доповідних педагогічних працівників та пояснень малолітнього ОСОБА_2 встановлено, що останній порушував дисципліну на уроках. Вказана обставина свідчить про перешкоджання ним реалізації прав та свобод інших учасників освітнього процесу учнів на якісні освітні послуги (ч. 1 ст. 53 Закону України «Про освіту»), педагогічних працівників на академічну свободу, включаючи свободу викладання, свободу від втручання в педагогічну діяльність (ч. 1 ст. 54 Закону України «Про освіту»), що свідчить про неповагу до вказаних прав та свобод.

Вказане свідчить про бездіяльність батьків при вихованні у малолітнього ОСОБА_2 поваги до прав та свобод інших людей.

При цьому, відповідно до характеристик з ЗДМШ № 3, наданих захисником, які позитивно характеризують малолітнього ОСОБА_2 , порушення дисципліни під час навчання у цьому навчальному закладі він не допускав.

Встановив, що допустивши бездіяльність при вихованні у дитини поваги до прав та свобод інших людей, ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 55 Закону України «Про освіту», щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суддя відхиляє аргументи ОСОБА_1 та захисника щодо булінгу зі сторони класного керівника дитини, оскільки вказана обставина не доведена належними та допустимими доказами. Крім цього, вказана обставина не є предметом доказування у цій справі про адміністративне правопорушення.

Консультативний висновок спеціаліста від 28.10.2020 про наявність у дитини неврологічного захворювання (розлад сну) не є належним доказом у цій справі, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування вчинення дитиною дій, що перешкоджають у реалізації прав та свобод інших людей, яке є наслідком ухилення її батьків від виконання батьківських обов`язків. Також, вказаний доказ наданий для підтвердження булінгу, який не є предметом доказування у цій справі.

Щодо не зазначення у протоколі про адміністративного правопорушення суті правопорушення.

Суддею встановлено, що суть адміністративного правопорушення полягає в невиконанні ОСОБА_1 батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який у період часу з 17.09.2020 до 22.09.2020, систематично порушує правила поведінки для учнів та ігнорує законні вимоги педагогів. Вказані дії дитини свідчать про його неповагу до прав та свобод інших учасників освітнього процесу. Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення вірно зазначена суть правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, працює, допустила бездіяльність, обставини, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, не встановлені.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та інші обставини в справі, вважаю необхідним призначити адміністративне стягнення з метою виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень, у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: