Справа № 161/3868/20
Провадження № 3/161/1400/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Середнє Ужгородського р-ну Закарпатської обл., громадянина України, одруженого, не працює, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.02.2020 року близько 01.00 год., ОСОБА_2 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , яке виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

Совїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вищевказаному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 26.02.2020 року у вечірню пору він дійсно повернувся додому, випивши перед цим алкоголь в невеликій кількості, однак, свою дружину нецензурною лайкою він не ображав.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 26.02.2020 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 мав місце конфлікт, в ході якого останній виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою. На даний час вони помирилися, а тому зазначений інцидент себе вичерпав у повній мірі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Аналізуючи вищевказану норму законодавства, слід зробити висновок, що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наступає за вчинення домашнього насильства будь-якого характеру (фізичного, психологічного чи економічного) як в його сукупності, так і за вчинення будь-якого окремо.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 118711 від 26.02.2020 року, складеним інспектором СРПП № 2 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції Лучко Ю.Г. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.02.2020 року (а.с. 2);

-рапортом чергового Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 26.02.2020 року з якого слідує, що 26.02.2020 року о 00:33 год. на службу «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 щодо вчинення її чоловіком відносно неї домашнього насильства (а.с. 3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.02.2020 року, яка зазначила, що 26.02.2020 року о 01:00 год. її чоловік ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснював відносно неї психологічний тиск, поводив себе збуджено та агресивно, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с. 5).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Невизнання своєї вини ОСОБА_2 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, суд не приймає до уваги ту обставину, що наразі потерпіла та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності між собою примирилася, оскільки як у своїх письмових поясненнях, відібраних дільничним за наслідком його виклику ОСОБА_1 на місце події, так і в судовому засіданні, остання підтвердила той факт, що її чоловік висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, а також погрожував їй фізичною розправою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягненняу вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_2 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний Волинської області суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська