ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/341/20 Справа № 203/254/20 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Черненкова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1

- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з викладеними у постанові судді першої інстанції обставинами, 07 січня 2020 року о 03 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW», днз НОМЕР_1 по вул. Княгині Ольги, 10/14 в м. Дніпро з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук), де будучи зупинений працівниками патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з цим рішенням, захисник Черненков Д.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та захисника Черненкова Д.В., чим порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник надавали суду клопотання про відкладення розгляду справи, де були зазначені поважні причини неявки в судове засідання, що спростовує припущення суду щодо ознак затягування процесу з їх сторони. Крім того, на час розгляду справи ще було достатньо часу до закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що встановлені судом обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, оскільки такі речовини взагалі не вживає. Вважає, що встановлені судом обставини не підтверджені ніякими доказами у справі.

Вважає, що суд не міг посилатись на письмові пояснення свідків тому, що безпосередньо не допитував їх в судовому засіданні, вони не були попереджені про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не є належними та допустимими доказами у справі.

Також судом не перевірено відповідність протоколу про адміністративне правопорушення дійсним обставинам справи та вимогам закону. Крім того, ОСОБА_1 , не повідомили в чому полягає правопорушення, огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння не здійснювався та не пропонували йому пройти такий огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Відомості викладені в протоколі сфальсифіковані. 07 січня 2020 року о 03:25 ОСОБА_1 був зупинений поліцією та стосовно нього винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а о 05:00 годині того ж дня ОСОБА_1 їхав у таксі та саме водія цього таксі було зупинено поліцією.

Вислухавши доводи сторони захисту та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,показання працівників поліції та дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги захисника Черненкова В.Д., апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги захисника з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.277-2, ст.285 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Черненков Д.В. не були присутніми в суді першої інстанції при розгляді цієї справи та при цьому направили до суду клопотання про відкладення справи, посилаючись на поважність причин неприбуття до суду, однак суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Досліджуючи наявний в матеріалах провадження відеозапис, наданий як працівниками поліції , так і стороною захисту, не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки , як зазначив суд у своєму рішенні та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом на вул. Княгині Ольги 14/16 у місті Дніпрі з явними ознаками наркотичного сп`яніння, де будучі зупинений працівниками поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Однак, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, оскільки як убачається з відеозапису, працівники патрульної поліції запинили такси, в якому їхав ОСОБА_1 в якості пасажира та зупинка була на вул. Шмідта, 17, що суперечить наведеним фактам у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме свідки надавали пояснення на вул. Шмідта, 17 та свідки засвідчили про відсутність підстав вважати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та крім автомобіля такси іншого автомобіля не убачалося на місці зупинки, а тому відеозапис не тільки не підтверджує, а навпаки спростовує факт керування автомобілем в зазначеному у протоколі місці о 03.25 годині по вул. Княгині Ольги, саме ОСОБА_1 , а враховуючи, що проходження огляду на стан сп`яніння може бути застосовано тільки щодо водія автотранспортного засобу, не можна погодитися, що водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява№ 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення, тоді як вказані фактичні дані у протоколі щодо ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

Окрім того, статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, нормативними актами врегульований порядок проходження водієм огляду на стан сп`яніння, у тому числі наркотичного.

Як вбачається з сукупності наявних у справі доказів працівниками поліції не дотримані вказані вимоги закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду, в період складання протоколу поліцейськими, свідки не мали можливості бачити, що саме ОСОБА_1 є водієм, що взагалі може ставити під сумнів відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст.130 КупАП під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини.

Суд першої інстанції, не зважаючи на вищезазначене, розглядаючи адміністративну справу, не встановив ніяких даних про те, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, цей факт не убачається навіть з відеозапису камери поліцейського, а тому прийняв поспішне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Крім того,суд першої інстанції вказуючи на ознаки наркотичного сп`яніння, які є підставою для направлення водія на огляд на стан сп`яніння , не звернув уваги на порушення працівниками поліції вимог Інструкції, та сам припустився помилки,оскільки за п.4 розділу 1 Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння визначено у тому числі:

1.виражене тремтіння пальців рук,

2. звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, тоді як працівниками патрульної поліції зазначено у протоколі ознаки, які не передбачені вищезазначеною Інструкцією , що само по собі ставить під сумнів як обгрунтованність фактичних обставин, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, так і законність та обгрунтованність судового рішення. Протокол огляду, в якому зазначалися ознаки наркотичного сп`яніння зовсім не складався працівниками патрульної поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а тому не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ухвалюючи рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції припустився істотного порушення вимог КУпАП, оскільки вийшов за межі висунутого обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що вина ОСОБА_1 доведена саме у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, однак відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не проходив огляд, але відмовився від проходження.

Судом першої інстанції також самостійно внесено зміни до тексту протоколу, оскільки у протоколі зазначається про те, що ОСОБА_1 - водій від проходження мед. огляду відмовився у присутності двох свідків, що не відповідає законодавству, оскільки, як підставу для притягнення до адміністративної відповідальності, законодавець чітко визначив - відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (алкогольного, наркотичного), що свідчить про істотні порушення вимог КУпАП та тягне безумовне скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційним судом були допитані працівники патрульної поліції: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вважали, що протокол складено за додержанням вимог КУпАП,тоді як вказані вище порушення вимог законодавства процедури проведення огляду на стан сп`яніння доводять про безвідповідальне ставлення працівників поліції до своїх повноважень, як представників влади.

Крім того, при апеляційному розгляді особою, яка притягається до адміністративної відповідальності було зроблено заяву про вимагання зі сторони працівників поліції надання неправомірної вигоди у 300 доларів США та ОСОБА_1 було роз`яснено право звернення до належних органів з приводу вказаного факту.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що матеріали провадження містять суттєві суперечності щодо факту керування автотранспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, наведені вище факти у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, враховуючи порушення, допущені працівниками поліції під час проведення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, не встановлення фактичних обставин правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП , суддя,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Черненкова Д.В. задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч