КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/1349/18
Провадження № 33/824/3681/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Колегаєва С.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Міхліченка Віталія Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника Міхліченка В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адімінстративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови, 20 січня 2018 року о 19 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись в м. Києві по пр. Броварському, 32 Б, керував автомобілем «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

В апеляційній скарзі захисник Міхліченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк ОСОБА_1 пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки належним чином не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, за вказаною в протоколі адресою останній не проживає, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 у 2016-2017 роках відбував покарання в Кагарлицькій виправній колонії № 115 на підставі вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 10 липня 2012 року, а його посвідчення водія серії НОМЕР_2 разом з іншими особистими документами зберігалося за місцем проживання його колишньої дружини.

Захисник також вказує, що посвідчення водія разом з іншими документами було втрачено під час переїзду колишньої дружини ОСОБА_1 на нове місце проживання, у зв`язку із продажем квартири.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що відбувши покарання в липні 2017 року ОСОБА_1 повернувся до свого зареєстрованого місця проживання в Чернівецькій області і став на облік до органу пробації. При цьому, після того, як ОСОБА_1 стало відомо про втрату посвідчення водія, останній відразу про вказаний факт повідомив начальника центру пробації.

Вищевказані обставини підтверджуються, зокрема, постановою про закриття кримінального провадження від 11 квітня 2020 року, а також показаннями колишньої дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі захисник вказує, що про можливе складання протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2018 року ОСОБА_1 вперше дізнався в квітні 2020 року під час його допиту, як свідка щодо вищевказаних обставин.

Крім того, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 не є власником автомобіля, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Головного сервісного центру МВС, відповідно до якого власником автомобіля «VolkswagenTransporter» з номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , особа якого також невідома ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення ухваленого 15 березня 2018 року за його відсутності, із матеріалами справи захисник ознайомився 11 серпня 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Міхліченка В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 038170 від 20 січня 2018 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «VolkswagenTransporter» з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В той же час, як вбачається із ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 04 липня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено умовно достроково від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на 209 днів. При цьому, окрім основного покарання ОСОБА_1 було призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, початок строку з 21 липня 2017 року.

Так, за доводами апелянта протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався, а його посвідчення водія було втрачене при переїзді його колишньої дружини на інше місце проживання.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи постанови старшого слідчого Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області вищевказані доводи були предметом перевірки у кримінальному провадженні № 0000065 від 07 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України, а саме ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до постанови, під час проведення досудового розслідування встановити факт керування 20 січня 2018 року транспортним засобом ОСОБА_1 не представилось можливим, при цьому у кримінальному проваджені жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 07 травня 2019 року, закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

В той же час інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять, зокрема, у справі відсутній відеозапис із нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що наведені вище докази, на які суд посилався у своєму рішенні, не давали поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак постанову суду належить скасувати, а провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Міхліченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун