Справа № 214/1413/20
3/214/898/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народилася в м. Кривому Розі, громадянки України, не заміжньої, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 06 лютого 2020 року о 23.27 год. останній знаходився на станції швидкісного трамваю «мкр-н. Сонячний» в м. Кривому Розі без нагляду дорослих.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що батьківські обов`язки вона виконує сумлінно та належним чином. Стосовно обставин, зазначених в протоколу, пояснила, що 06 лютого 2020 року об 11.00 год. вона поїхала до своєї бабусі аби її навістити, оскільки остання є особою похилого віку та того дня погано себе почувала. Діти залишились вдома під наглядом її цивільного чоловіка ОСОБА_4 . Її старший син ОСОБА_3 відпросився у її чоловіка надвір погуляти з друзями. З її дозволу ОСОБА_4 відпустив дитину на вулицю. Приблизно о 17.00 год. того ж дня їй зателефонував її брат ОСОБА_5 та повідомив, що її син ОСОБА_3 у нього вдома. Як пізніше їй пояснив син, йому стало нудно з друзями та він вирішив сам поїхати до дядька. По телефону вона сказала сину, аби той їхав додому, кошти на проїзд йому дав ОСОБА_5 . Син неодноразово сам їздив на маршрутці. Однак син поїхав на швидкісному трамваї та, як він їй сказав, хотів зробити їй приємне та зустріти на зупинці. Вона ж від бабусі поверталась на маршрутці. По приїзду додому ОСОБА_3 вдома не було, брат повідомив, що дитина поїхала додому, кошти на проїзд він дав. З 18.00 год. вона разом з чоловіком почали розшуки сина, телефонували класному керівникові, вчителям, інспекторові з райвідділку, розмістили оголошення в соціальних мережах про зникнення дитини. Приблизно о 23.00 год. цього ж дня їй зателефонували зі станції швидкісного трамваю та повідомили, що працівники станції знайшли її сина. Наступного дня вона писала пояснювальну у школі, а директор проводив бесіду з її сином. В ході бесіди син рознервувався та почав поводити себе неадекватно, після чого його відправили на огляд в ПНД. За результатами огляду відхилень у дитини не виявлено.

В подальшому правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без неї. Попередньо надані пояснення підтримала, кінцево вину у вчиненні правопорушення визнала.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Аналізом вказаної статті встановлено, що ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків має носити умисний та системний характер, а згідно зі ст.9 КУпАП обов`язково характеризується наявністю вини з боку правопорушника.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2020 року серії АПР18 №440328, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 06 лютого 2020 року о 23.27 год. останній знаходився на станції швидкісного трамваю «мкр-н. Сонячний» в м. Кривому Розі без нагляду дорослих.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 від 11 червня 2008 року.

Судовим розглядом встановлено, а повідомленням з КЗШ №124 КМРДО, повідомленням класного керівника ОСОБА_6 підтверджено, що 06 лютого 2020 року приблизно о 17.40 год. неповнолітній ОСОБА_3 вийшов від бабусі, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 та не повернувся додому. Не дочекавшись вчасного повернення дитини, його мати ОСОБА_1 самостійно почала пошуки сина власними зусиллями, а також повідомила про зникнення сина класному керівникові та інспекторові ювенальної поліції.

Відповідно до пояснювальної ОСОБА_3 від 07 лютого 2020 року, 06 лютого 2020 року о 12.00 год. він гуляв у дворі разом з друзями, після чого сам пішов додому до бабусі та дядька ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_4 , про що батькам не повідомив. ОСОБА_8 дав йому кошти на проїзд та він на маршрутці №208 поїхав додому. На зупинці станції швидкісного трамваю він вирішив дочекатись мати ОСОБА_1 , яка того дня поверталась від бабусі додому, бо боявся, що батько його покарає.

Згідно з рапортом інспектора Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП 06 лютого 2020 року о 23.27 год. малолітнього ОСОБА_3 було виявлено охороною швидкісного трамваю станції «Сонячна» в м. Кривому Розі. Дитина давала суперечливі пояснення. Повідомлення зареєстровано в ЖЕО №3170 від 07 лютого 2020 року. Того ж дня вітчим ОСОБА_3 ОСОБА_9 подав заяву про припинення розшуку дитини.

Таким чином, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , який знаходився в громадському місці без нагляду та контролю дорослих в пізню пору доби. Така поведінка ОСОБА_1 є свідченням прояву легковажного ставлення до виконання батьківських обов`язків та самовпевненості в поведінці дитини, яка є малолітньою та не здатна в повному обсязі свідомо розуміти зміст вчинюваних дій. Приходячи до такого висновку суд враховує характеристики на малолітнього ОСОБА_3 з навчального закладу, які підтверджують недостатність контролю з боку батьків за дитиною, його навчанням, результатом чого є девіантна поведінка малолітнього.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Наявний в матеріалах справи акт обстеження житлово-побутових умов суд не приймає до уваги з огляду на його неналежність як доказу в контексті встановлених судом обставин інкримінованого правопорушення, оскільки в провину ОСОБА_1 ставиться невиконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, а не забезпечення умов проживання, що складає окрему об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП.

Так, враховуючи особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, кінцево вину визнала, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває у скрутному матеріальному становищі, рівень вини у вчиненні правопорушення, яке до настання негативних наслідків не призвело, суд приходить до висновку, що вчинене нею правопорушення по своїй суті є малозначним, у зв`язку з чим згідно зі ст.22 КУпАП вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Виходячи із застосування судом положень ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 23, 184 ч.1, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю діяння, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко