Єдиний унікальний номер 448/1402/20
Провадження № 3/448/590/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю ОСОБА_1 , її захисника адвоката Москалика Б.С. та перекладача Кулеші В.С., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Туреччина, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,
за ч.2 ст.204-1 КУпАП,
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 16.11.2020 року о 23:05год. в складі групи осіб, а саме спільно з громадянами Республіки Туреччини - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на автодорозі «Шегині-Биків», на напрямку 508 прикордонного знаку, що на територія Шегинівської ОТГ Мостиського району Львівської області, однак була затримана прикордонним нарядом «Контрольний пост» від ВПС «Шегині» на відстані 800 метрів від лінії державного кордону України, - зокрема слідувала в якості пасажира у автомобілі марки «Mazda», реєстр.номер НОМЕР_1 (таксі), під керуванням громадянина України, мету перебування та маршрут слідування пояснити не змогла. Такими своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушила вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р. (із відповідними змінами).
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні підтвердила обставини свого затримання представниками прикордонної служби України, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначила, що приїхала на територію України з туристичною метою, однак в подальшому вирішила потратити в Республіку Німеччину і не знала як це зробити. Ствердила, що вона, спільно із іншими громадянами Республіки Туреччина їхали в напрямку кордону автомобілем, однак їх зупинили та затримали представники прикордонної служби. Зазначила, що розкаюється у вчиненому, обіцяє більше такого не вчиняти.
Захисник адвокат Москалик Б.С. в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) розкаюється у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності та обіцяє в подальшому не порушувати законодавства України, а тому просить суд призначити їй мінімальне покарання за вчинене адміністративне правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка бере участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім зізнання, винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненому правопорушенні підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №136098 від 16.11.2020р.; протоколом про адміністративне затримання від 16.11.2020р.; порядком дій щодо виникнення обстановки в районі н.п.Шегині Мостиського району Львівської області, що на ділянці ВПС «Шегині» Львівського загону 16.11.2020р.; рапортом дільничного інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Козловський А. від 17.11.2020р.; іншими документами, доданими до протоколу.
Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.
Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка є іноземкою, ступінь її вини та майновий стан (непрацевлаштована), обставини, що пом`якшують відповідальність, щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у межах санкції частини другої статті 204-1 КУпАП, а саме в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102грн. х 0,2=420,40 грн.).
Керуючись ст.ст. 8, 16, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винуватою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак