Номер справи 237/668/20
Номер провадження 3/237/583/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.03.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

На адресу Мар`їнського районного суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-3 України.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , прямуючи з м. Донецьк в м. Курахове перетинаючи КПВВ «Мар`їнка» здійснювала переміщення товарно-матеріальних цінностей (тютюнових виробів марки «Прилуки Особливі», кількість пачок 22) на загальну суму 550 грн.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 204-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

В порушення ОСОБА_1 поставлено те, що вона здійснювала переміщення тютюнових виробів чим порушила п. 7 Наказу Мінветеранів «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» в частині заборони переміщення через лінію розмежування з тимчасово окупованих територій тютюнових виробів.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до п. 23 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 р. № 815, фізичній особі дозволяється переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій за винятком обмежених або заборонених до переміщення. Переміщення товарів, маркування (етикетування) яких свідчить про вироблення таких товарів на тимчасово окупованих територіях, забороняється. Перелік і обсяги (вартість/вага/кількість) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей, затверджуються Мінветеранів.

Пунктом 7 Наказу Мінветеранів «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» встановлено заборону переміщення через лінію розмежування з тимчасово окупованих територій алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також в обох напрямках фізичній особі, яка не досягла 18-річного віку.

Таким чином, порушення за пунктом 7 вказаного Наказу, на що посилається особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, наступає виключно у випадку переміщення тютюнових виробів через лінію розмежування особою, яка ще не досягли 18 років.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 народилась 02 серпня 1962 року, що свідчить про безпідставність тверджень особи, уповноваженої на складання протоколу про належність ОСОБА_1 до категорії осіб, які не досягли 18 річного віку.

Пунктом 2 Переліку і обсягів (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» встановлено обмеження щодо переміщення окремих категорія товарів, зокрема встановлено, що максимальна межа кількості дозволених для переміщення тютюнових виробів складає 200 сигарет або 50 сигар чи 250 грамів тютюну або ці вироби в наборі загальною вагою більше 250 грамів.

Таким чином, перевищення вказаної межі утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Водночас, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не визначено кількість сигарет, спробу переміщення яких здійснювала ОСОБА_1 та лише зазначено про переміщення 22 пачок сигарет, при цьому особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було приділено жодної уваги кількості сигарет, які містяться у одній пачці, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Також, суд зазначає, що згідно ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Водночас, суд зазначає, що до матеріалів справи не долучено будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП України на підтвердження факту відповідності вилучених у ОСОБА_1 речей, критеріям тютюнового виробу (висновків експертів тощо), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити чи дійсно переміщувані ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності є тютюновими виробами.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом її вини, оскільки викладені в ньому відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», так як протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою є твердженням про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, що повинно бути перевірене та підтверджене за допомогою сукупності інших достатніх та належних доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу вилучення, що є додатком до протоколу № 0104 від 31.01.2020 року, товарно-матеріальні цінності, повернути за належністю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , як законному володільцю.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду області через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Яна Юріївна Кучко