Справа № 214/6700/20
3/214/2906/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ФОП « ОСОБА_1 », зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №007732 від 18.09.2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 з 06.04.2020 року по 18.04.2020 року періодично проходячи з вулиці до своєї квартири або зі своєї квартири на вулицю через громадське місце, яким є АДРЕСА_3 , перебувала без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовленої самостійно, чим порушила вимоги п.п.1 ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України « Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2 №211 від 11.03.2020 року, з подальшими змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року.

08 жовтня 2020 року до канцелярії суду надійшли заперечення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черненко Є.І., в якому просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного право рушення, на підставах викладених у запереченні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вину не визнає, з підстав зазначених у запереченні її представника. Просить закрити справу за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Черненко Є.І., в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд врахувати доводи та обставини викладені в запереченні від 07.10.2020 року та закрити адміністративну справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

До канцелярії суду надійшли клопотання громадянина ОСОБА_2 , в яких він просить суд залучити його в якості потерпілого у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, у ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 02 квітня 2020 року, на усій території України з 12 березня 2020 року по 11 травня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до пп.1 п.2 постанови, заборонено з 06.04.2020 року до 11.05.2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.04.2020 року по 18.04.2020 року періодично проходячи з вулиці до своєї квартири або зі своєї квартири на вулицю через громадське місце, яким є 3-й під`їзд буд. АДРЕСА_4 , перебували без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовленої самостійно, чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, а саме, перебування у громадському місці, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, що заборонено вимогами цього нормативно-правового акту.

У зв`язку встановленими обставинами, працівниками поліції 18.09.2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №007732 щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

До справи про адміністративне правопорушення долучено протокол допиту свідка ОСОБА_2 , але в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 007732 не зазначено свідків, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, отже, працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що подія мала місце.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Долучений до протоколу DVD диск, на якому відео запис, суд вважає неналежним доказом, оскільки він не містить в собі інформації, що стосується предмету доказування. До того ж з відео запису не можливо встановити хто саме знаходиться на відео.

Так, склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушила вимоги пп.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року .

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №007732 від 18.09.2020 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.

До суду громадянин ОСОБА_2 подав клопотання в якому просив залучити його в якості свідка та потерпілого у даній справі. Своє клопотання ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що внаслідок порушення правил щодо карантину людей, мешканцями квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які перебували у громадському місці (під`їзді №3 по вул. Рокосовського) без засобів індивідуального захисту (масок або респіраторів) під час ведення КМУ протиепідемічних карантинних заходів, наражали його на небезпеку зараження життєво небезпечною хворобою COVID-19, та завдали йому моральної шкоди у вигляді душевних страждань на суму 1000 грн.00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП вбачається, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський встановлює, осіб, потерпілих внаслідок адміністративного правопорушення.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про потерпілих та свідків.

Разом з тим, ч. 1 ст. 269 КУпАП визначає, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

У поданому до суду клопотанні ОСОБА_2 просив визнати його потерпілим у справі про адміністративне правопорушення № 214/6700/20, посилаючись на те, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях.

Обставин, що свідчили б про заподіяння моральної чи матеріальної шкоди внаслідок Порушення правил щодо карантину людей, що підтверджували б такі обставини до суду не надано та судом не встановлено. Доказів про те, що ОСОБА_2 постраждав від дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано не було. З цих підстав, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у справі № 214/6700/20 не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.44-3 КУпАП.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленої у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, ст.44-3, ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у справі № 214/67020/20, відмовити.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Чернова