справа № 415/6328/20
провадження № 3/415/1685/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., за участю захисника адвоката Бондаренко Ю.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новодружеська Луганської області, громадянина України, одруженого, працюючого ГРП ВШТ шахта «Привільнянська» ПАТ Лисичанськвугілля, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 310111 від 02.10.2020 зазначено, що 15 вересня 2020 року о 15 годині 38 хвилин ОСОБА_1 в районі будинку 153 по проспекту Перемоги м. Лисичанська керував належним йому транспортним засобом марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «ЦПЗ», висновок лікаря № 768 від 24.09.2020, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч.2 ст.130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, 15.09.2020 у денний час доби він керував власним автомобілем марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги в м. Лисичанську, при цьому правил дорожнього руху він не порушував та був абсолютно тверезий. В районі будинку № 153 пр. Перемоги його зупинили працівники поліції, які не назвавши підстав для зупинки, знаючи заздалегідь, що він є особою яка іноді вживає наркотичні засоби, відразу зазначили, що він керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому, будь-яких ознак наркотичного сп`яніння не називали та не перевіряли наявність таких на місці зупинки.

Він просив поліцейських не везти його до медичного закладу, оскільки боявся, що в його організмі можуть залишатися, якісь залишки наркотичної речовини, яку він вжив п`ять днів потому. Однак, поліцейські наполягали на проведенні медичного огляду, на який він погодився, і доставили його до КНП «ЦПЗ» м. Лисичанська. У медичному закладі його оглядав лікар нарколог, який проводив декілька тестів для встановлення стану сп`яніння (просив доторкнутися пальцем до носа та пройти по лінії). Всі вимоги лікаря він виконав, будучі впевненим, що є абсолютно тверезим. Після проведення тестування лікар йому повідомив, що на вигляд він є тверезим та запропонував здати сечу на аналіз, на що він теж погодився, після чого поліцейські його відпустили.

02.10.2020 у денний час йому на мобільний телефон подзвонила невідома особа, яка представилася інспектором поліції, при цьому жодного прізвища не називала. Ця особа пояснила, що поліцейським потрібно з ним зустрітися для спілкування, на що він погодився та запропонував підійти до пожежної частини м. Новодружеська, оскільки не хотів, щоб поліція приїжджала до нього додому. При зустрічі поліцейські пояснили йому, що в них є медичні дані, які підтверджують, що 15.09.2020 він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і їм необхідно тепер скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, однак ні для ознайомлення, ні для підписання медичний висновок лікаря патрульні йому не надавали, не говорячи взагалі про вручення його копії.

Він повідомив поліцейським, що 15.09.2020 перебував за кермом в тверезому стані, оскільки наркотичні засоби ні в цей день, ні на передодні не вживав, висновку лікаря він не бачив, і у разі складання відносно нього протоколу він потребує правової допомоги захисника. Розмова відбувалася на протязі 3-4 хвилин, після чого він пішов додому. До їх службового автомобілю він не сідав, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався і відповідно не оголошувався, поліцейські ніяких прав та обов`язків йому не роз`яснювали, копію протоколу не вручали. Відомості зазначені в протоколі про те що він відмовився надавати пояснення в ньому та отримувати його копію не відповідають дійсності.

Представник ОСОБА_1 захисник Бондаренко Ю.Ю. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням працівниками поліції порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, порядку виявлення та проведення огляду на стан сп`яніння, крім того відсутністю належних і допустимих доказів його вчинення.

В судовому засіданні був відтворений та досліджений відеозапис, що міститься на СD носії, з відеореєстратору службового автомобілю поліції від 15 вересня 2020 року, з якого вбачається, що о 15 годині 38 хвилин працівники патрульної поліції на службовому транспортному засобі їдуть по проспекту Перемоги м. Лисичанська за транспортним засобом марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , який згодом зупиняють.

З наступного відеозапису, який здійснювався з нагрудних камер співробітників поліції, вбачається, що о 15:38 інспектор поліції представляється водію та повідомляє що ведеться відеофіксація, при цьому запитує останнього, чому той їхав деякий час з увімкнутим сигналом повороту.

Після чого, інспектор відразу задає декілька питань водієві: коли відбулося засідання суду у відношенні нього, коли ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду. Після наданих відповідей водієм, один із поліцейських, не називаючи жодних ознак, які б могли бути підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року пропонує водію проїхати до наркології ще раз, та запитує чи останній вживає наркотичні засоби, на що ОСОБА_2 відповідає, що вжив наркотичний засіб днів п`ять потому, а зараз він абсолютно тверезий.

З наступного відео, зробленого о 15:41, вже після того як водію було запропоновано проїхати до медичного закладу видно як другий поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , про те, що у нього виявлена одна із ознак наркотичного сп`яніння, як звужені зіниці очей, які не реагують на світло. При цьому жодних дій у відношенні ОСОБА_1 (перевірка різкості зміни освітлення) для визначення цієї ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейським проведено не було.

Після чого поліцейський повідомляє, що у ОСОБА_1 є тільки два варіанти розвитку подій, або погодитися їхати до медичного закладу, або відмовитися, на що ОСОБА_1 деякий час просить поліцейських не їхати до медичного закладу, оскільки в нього є побоювання, що після того, як він вжив наркотичний засіб п`ять днів потому, в його організмі можуть знаходитися якісь залишки наркотичної речовини.

О 15:53 ОСОБА_1 надає згоду пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

З відео о 16:03 вбачається, що поліцейські привезли ОСОБА_1 до КНП «ЦПЗ» м. Лисичанська.

Відеозапис перебування ОСОБА_1 у лікаря нарколога відсутній.

Наступне відео знято о 18:07, з якого вбачається, як один із поліцейських повідомляє ОСОБА_1 про те, що у відношенні нього була складена постанова за те, що він керував транспортним засобом не маючи прав на керування. Після чого повідомляють, що зараз буде розглянута справа про адміністративне правопорушення, а саме за порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху України.

З наступного відео, яке датовано 02.10.2020 о 09:57 видно, що дії відбуваються в службовому автомобілі, нагрудна камера одного з поліцейських фіксує тільки передню панель автомобілю, інший співробітник поліції знаходиться поруч за кермом автомобіля. На цьому відео працівник поліції голосно читає складений у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, після чого запитує чи будуть надані пояснення правопорушником у протоколі та чи буде ОСОБА_1 підписувати складений протокол, а потім каже (мовою оригіналу) : «Нет? Так и запишем», однак при цьому жодних звуків та шумів, які б могли бути видані іншими особами, присутніми в даному автомобілі, крім поліцейських, камерою не зафіксовано, як і не зафіксовано присутність в автомобілі самого ОСОБА_1 .

Також, з даного відео вбачається, що поліцейськими в порушення вимог ч.4 ст. 256 КУпАП, жодних прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, не роз`яснювались.

В судовому засіданні був досліджений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2020 року, складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом № 768 від 24.09.2020, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. При цьому відомості про вручення копії даного висновку відсутні, підпис про ознайомлення ОСОБА_1 з результатами огляду, також відсутній.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Волковецького О.Ю., згідно якого 15.09.2020 під час несення служби в м. Лисичанську у складі екіпажу «Цейлон-117» спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 15.38 в районі будинку 153 по проспекту Перемоги був помічений транспортний засіб марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було зупинено, згідно вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі КНП «ЦПЗ», на що ОСОБА_1 погодився. 02.10.2020 о 09 годині 07 хвилин відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, згідно висновку лікаря № 768 від 24.09.2020.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника захисника Бондаренко Ю.Ю., дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте, Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ 2 зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення 15 вересня 2020 року о 15 годині 38 хвилин ОСОБА_1 в районі будинку 153 по проспекту Перемоги м. Лисичанська керував належним йому транспортним засобом марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «ЦПЗ», висновок лікаря № 768 від 24.09.2020, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України.

Наведене свідчить, що датою та часом вчинення інкримінованого ОСОБА_1 органом національної поліції адміністративного правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП є 15 вересня 2020 року 15 година 38 хвилин (а.с.1).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно п. 10 якого: «Громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння», складений лікарем КНП «ЦПЗ» м. Лисичанська ОСОБА_4 24 вересня 2020 року.

Отже, головним доказом наявності в діях ОСОБА_5 об`єктивної сторони інкримінованого йому в провину правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є висновок щодо результатів медичного огляду, складений 24.09.2020.

Таким чином, сукупність доказів, на підставі яких особою, яка склала протокол зроблено висновок про винуватісь ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП була сформована станом на 24 вересня 2020 року, проте, протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капралом поліції Волковецьким О.Ю. лише 02 жовтня 2020 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких умов, відповідно до вимог ч.2 ст. 254 КУпАП України, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 мав бути складений не пізніше 25.09.2020 року, проте, його було складено 02.10.2020 року, тобто, з порушенням встановленого процесуального строку.

Зважуючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення є доказом, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і судом встановлено, що цей доказ отриманий з порушенням визначеного у ч.2 ст.254 КпАП України порядку, він має бути визнаний недопустимим, тобто, на нього не можна посилатись при ухваленні судового рішення (така правова позиція викладена у постановах Луганського апеляційного суду № 415/4033/20 від 12.08.2020, № 419/639/20 від 05.06.2020).

Суд також зазначає, що підставою направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язкове встановлення поліцейським ознак, що особа перебуває у такому стані, які не можуть бути надуманими, а повинні бути реальними та відповідати переліку ознак, встановлених п.п.2.3 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», які необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, з відтвореного в судовому засіданні відеозапису подій вбачається, що працівники поліції, перш ніж встановити та перевірити ознаки наркотичного сп`яніння, які на їх думку були наявні у ОСОБА_1 і викликали підозру щодо перебування останнього в такому стані та слугували підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, в порушення вищенаведених вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, після зупинки транспортного засобу відразу запропонували водієві проїхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, після чого, повідомили про виявлену у нього ознаку наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло), при цьому жодних дій (перевірку різкості зміни освітлення) для визначення цієї ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейськими проведено не було (15:38).

Відсутність доказів встановлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції.

Як вбачається з рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Волковецького О.Ю., під час несення служби у складі екіпажу «Цейлон -117» спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 15.38 в районі будинку 153 по проспекту Перемоги ними був помічений транспортний засіб марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було зупинено, згідно вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення Правил дорожнього руху України тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції, зокрема щодо пред`явлення документів.

Дії поліцейських, пов`язані з зупинкою автомобіля були зафіксовані відеозаписом з нагрудних камер з якого слідує, що причиною зупинки водія ОСОБА_1 , як зазначив працівник патрульної поліції, був увімкнений покажчик повороту, проте жодної правової оцінки начебто порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України працівниками поліції не надано та не прийнято рішення щодо даного правопорушення, із чого слідує, що і сама підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була позбавлена законності.

Таким чином, судом було встановлено, що будь-яких законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції на час його зупинки не мали, а отже подальші вимоги щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння слід вважати неправомірними.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі» такий пристрій, з метою «попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб». При цьому «інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці».

На відомчому рівні питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів регулюють наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних».

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачена необхідність відеофіксації та зазначено, що «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції), а у випадках застосування такого превентивного заходу «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами тощо.

При цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Проте, в порушення вимог вищенаведених Інструкцій спілкування з ОСОБА_1 , яке нібито відбувалося в службовому автомобілі о 09:57 02.10.2020, під час якого працівниками патрульної поліції складався протокол про адміністративне правопорушення стосовно останнього та вручалась його копія, не було зафіксовано нагрудною камерою поліцейських, у зв`язку з чим відеозапис наданий суду та відтворений в судовому засіданні викликає сумнів у його достовірності та допустимості, а відомості які на ньому зафіксовані, навпаки - підтверджують пояснення ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, процесуальні права і обов`язки, які передбачені статтею 268 КУпАП, не роз`яснювалися і в автомобілі поліцейських під час його складання він не знаходився.

Крім того, слід зазначити, що долучений до справи оптичний диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських взагалі не містить відеозапису проходження водієм ОСОБА_1 огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичній установі, що позбавляє суд можливості оцінити дотримання вимог щодо процедури його проходження і не може бути належним доказом правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, як і висновок лікаря, який був отриманий з порушенням порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, копія якого ОСОБА_1 не вручалася та не надавалася на підпис останньому.

Окремо судом відзначається, що в протоколі серії БД 310111 від 02.10.2020 у відношенні ОСОБА_1 , на який посилається уповноважена особа як на доказ, в порушення ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол, зокрема не зазначено обов`язкову кваліфікаційну ознаку ч.2 ст.130 КУпАП як повторність вчинення адміністративного правопорушення протягом року.

З огляду на вищевикладене, наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, так як посадовими особами Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали в діях ОСОБА_1 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і винність останнього у його вчиненні, за обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 252, ч. 1 ст.247, ч.2 ст.130, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова