Справа № 495/255/20
Номер провадження 3/495/232/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ГУНП в Одеській області Білгород-Дністровського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Білгород-Дністровський, працюючої асистентом вчителя ЗОШ № 11, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 14.01.2020 року старшим інспектором Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області складений протокол № 346823 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

У протоколі № 346823 від 16.01.2020 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 не в повному обсязі виконує батьківські обов`язки по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 27.12.2019 року близько о 17 годині спровокував бійку на території НВК «школа-ліцей» та висловлювався при цьому нецензурною лайкою, за що передбачена відповідальність згідно із вимогами ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надала письмові пояснення, згідно яких свою вину не визнала, просила суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

ОСОБА_1 зазначає, що 03.01.2020 року вона звернулась із заявою до директора школи в якій повідомила про систематичне вчинення над її сином боулінгу зі сторони однолітків та просила провести бесіду, вжити певних дій згідно компетенції та повноважень директора школи. Однак, не отримала відповіді на своє звернення від НВК «школа-ліцей», а навпаки її було запрошено у відділ поліції, де було складено протокол про невиконання нею у повному обсязі батьківських обов`язків.

За твердженням ОСОБА_1 , ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. В протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння вказують на ухилення від виконання батьківських обов`язків та вказана в протоколі подія відбулася не в наслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення виховання дитини. ОСОБА_1 зауважує, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі, так як в її діях не вбачається зазначеного у протоколі складу злочину.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи відносно якої складений адміністративний протокол, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обов`язок доказування в справах про правопорушення лежить на посадовій особі, яку уповноважено складати адміністративні матеріали.

З матеріалів провадження вбачається, що адміністративний протокол № 346823 від 14.01.2020 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не конкретизовано у який спосіб та як особа, що притягається до адміністративної відповідальності ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини та яких саме обов`язків ОСОБА_1 не виконала.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 346823 від 14.01.2020 року не визначено, які саме неправомірні діяння вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і, відповідно, про відсутність в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, ч.1 ст.184, ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 495/255/20 за матеріалами ГУНП в Одеській області Білгород-Дністровського відділу поліції про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Мишко