Справа № 264/505/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 органами поліції обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 27.01.2020 року, в якому зазначено, що 27.01.2020 року об 04-10 год. ОСОБА_1 в Кальміуському районі м. Маріуполя по вул. Макара Мазая, буд. 30, керував транспортним засобом Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, зазначив, що інформація, викладена у протоколі, не відповідає дійсності, оскільки у вказаний час він взагалі не керував автомобілем, а лише знаходився у ньому. Увечері 27.01.2020 року він приїхав на автомобілі до своїх знайомих, де вживав декілька бокалів вина. Оскільки йому потрібно було їхати додому, його знайомий погодився відвести його додому на його автомобілі. Під час руху він сидів на передньому пасажирському сидінні. Коли вони їхали по вул. Макара Мазая, автомобіль заглох, як пізніше він довідався, що це трапилось в районі будинку № 30. Вони намагались завести автомобіль, але марно. Його приятель поїхав до себе додому, щоб взяти власний транспортний засіб та відбуксувати його автомобіль на стоянку. На вулиці було дуже холодно, тому він залишався в автомобілі. Він намагався його завести, проте так і нічого не вдалось зробити. Автомобіль з місця не рухався. Приблизно о 4 годині біля його автомобіля зупинився службовий автомобіль патрульної поліції. Поліцейські звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і почали вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу Драгер. Він погодився, декілька разів продував зазначений прилад у присутності 2 свідків. Проте прилад був пошкоджений і не давав жодних результатів. Замість того, щоб привести новий технічний засіб, вони склали протокол про те, що він відмовився проходити огляд, хоча він не відмовлявся. На підставі викладеного, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом.

У судовому засіданні захисник адвокат Попов В.М., заперечуючи наявність підстав для притягнення до відповідальності свого підзахисного, зазначав, що матеріали справи не містять доказів провини ОСОБА_1 , оскільки останній не здійснював рух на автомобілі, тому не був водієм в розумінні ПДР, що виключає його відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

На підтвердження відмови від проходження у передбаченому порядку огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи маються пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.01.2020 року, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився на прохання працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку в лікаря нарколога.

В той же час, з долученого до протоколу рапорту інспектора патрульної поліції Зозуля В. вбачається, що нею було виявлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, що зафіксовано на відео.

З відеофіксації, долученої до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , дійсно перебуваючи за кермом автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , не відмовлявся від продуття технічного засобу Драгер Алкотест, декілька разів намагався продути засіб, проте технічний засіб не відображав якісь показники. Після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, проте останній відмовився.

Суд зауважує, що на доданих працівниками поліції файлах з відеозаписами до протоколу про виявлене правопорушення, взагалі не вбачається будь-якого руху транспортного засобу Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого було виявлено ОСОБА_1 .

Таким чином з наданих суду доказів відсутні такі, які б підтверджували рух транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 .

Натомість на наданій суду відеофіксації видно, що у присутності поліцейських та свідків на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Виходячи з досліджених доказів по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, суд дійшов висновку, що перед судом не було доведено у діях останнього наявність складу вказаного адмінправопорушення, виходячи з наступного вмотивування.

За ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підставі ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП в разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, вбачається, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3 Порядку); не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 4 Порядку); у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

На підставі п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що позиція поліцейських щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не була доведена необхідними доказами.

Так, на наданих для огляду в суді відеофіксацій з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 27.01.2020 року керує транспортним засобом в стані сп`яніння, бо автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , не рухався, стояв на місці.

За ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд дійшов висновку, що самі по собі рапорти працівників поліції не можуть бути достатніми доказами провини ОСОБА_1 у скоєнні ним порушення п.2.5 ПДР України, через відсутність будь-яких доказів недотримання ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки не доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням, то доводи представників поліції, покладені в основу складеного протоколу про виявлене правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, через що суд дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного виключається провадження у вказаній справі згідно із п.1 ст.247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: А. М. Іванченко