Справа №647/1000/20
Провадження № 3/647/846/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в особі судді Волошина Р.Р., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2020 року серії АПР18 №720587, 17.04.2020 року о 12-30 год., ОСОБА_1 , перетинаючи державний кордон України через пункт пропуску «Ягодин» Волинської області, відмовився від обов`язкової обсервації, чим порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що повернувшись в Україну він був на самоізоляції за місцем свого проживання. На кордоні він надав добровільну згоду на проведення протиепідеміних заходів. Про обов`язкову обсервацію його не повідомляли, він не відмовлявся від неї. З 17.04.2020 року по 02.05.2020 року він був на самоізоляції за місцем свого проживання.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами від 16 березня 2020 року) обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частини 1 та 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія добровільної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, зі змісту якої вбачається, що 17.04.2020 року ОСОБА_1 надав згоду на запропоноване перебуванням на карантині «самоізоляції» у зв`язку з потенційним ризиком захворювання на корона вірусну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, яка буде відбуватись шляхом його перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Докази про направлення ОСОБА_1 на госпіталізацію до обсерватору (ізолятору) та про відмову останнього від обсервації в матеріалах справи відсутні. Працівники поліції не надали суду жодного доказу, яким підтверджується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

У ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

З урахуванням викладеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Суддя Р.Р.Волошин