ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 Справа №607/4359/20

провадження №3/607/1737/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 , 01 березня 2020 року біля 18 год.00 хв. по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , який став свідком такого насильства, чим порушив п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» .

Так, частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом з тим, а ні протокол АПР18 546595 від 01.03.2020 р., а ні додані до нього документи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно сина ОСОБА_4 , який значиться потерпілим згідно протоколу. У протоколі зазначено лише про факт вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 в присутності сина ОСОБА_3 , який став свідком такого насильства.

Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає справу лише в межах викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обов`язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те особах державних органів, якими пред`явлене відповідне обвинувачення. Справа розглядається в межах пред`явленого обвинувачення, на підставі поданих доказів. Норма ст.62 Конституції, яка закріплює принцип невинуватості, стосовно тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст.8 Конституції України .

Отже, справи про адміністративне правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суддя не вправі виходити за межі зазначеної в протоколі сутті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності .

Тому, враховуючи той факт, що виписана в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 546595 від 01.03.2020 р. та складеного відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства відносно неповнолітнього сина, а не як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яке фактично вчинено ОСОБА_1 під час здійснення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , судовий розгляд проводиться в зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення межах, а саме в межах вчинення домашнього насильства відносно неповнолітнього сина.

Тому, зважаючи на викладене, суддею встановлено, що інкриміноване, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 546595 від 01.03.2020 р., вчинення домашнього насильства відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , не підтверджено, відповідно до вимог чинного законодавства, належними доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-1 КУпАП, тому суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 184, 247, 256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін