П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Індії, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2020 року, о 20 год. 40 хв., у м. Ужгород, вул. Сечені, 35, ОСОБА_1 знаходився в магазині «Zina» без одягнутих засобів індивідуального захисту, респіраторів або захисних масок, чим порушив вимоги п. п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року № 1645-ІІІ передбачено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до п. п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 273882 від 09.11.2020 року; рапортом інспектору взводу 2 роти УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції Вовканич А. від 10.11.2020 року, наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з боді-камер поліцейських, що містяться на DVD-диску, який доданий до протоколу.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому в кожному конкретному випадку суддя має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , не спричинило значної шкоди суспільним чи державним інтересам.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, відсутність даних у матеріалах справи, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності, приходжу до переконання за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Вважаю, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай