Справа 139/297/20
Провадження № 3/139/98/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 10 квітня 2020 року близько 15-ої хвилини на першу ночі в с. Долиняни Мурованокуриловецького району по вул. Молодіжна керував автомобілем Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав, пояснив: Дійсно того вечора він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому попросив свого знайомого підвезти його з подругами в с. Долиняни. Той згодився і підвіз їх, а коли той пішов, - до нього підійшли працівники поліції і попросили надати документи і пройти тест на вживання алкоголю. Він заявив, що не їхав за кермом автомобіля, а тому і не проходитиме тест ні на місці, ні в лікарні.

З ініціативи судді під час розгляду справи було допитано як свідка ОСОБА_2 . Свідок пояснила: Вона зі своєю старшою дочкою і ОСОБА_3 на автомобілі останнього ввечері 09 квітня поїхали у своїх справах, після вирішення яких разом вживали спиртні напої (пиво). Щоб відвезти її додому ОСОБА_3 попросив якогось молодого чоловіка сісти за кермо його автомобіля. Той привіз їх до її будинку і пішов з машини. Майже відразу до них підійшли працівники поліції і почали вимагати від ОСОБА_4 пройти тест на вживання алкоголю, але він відмовлявся, заявляв, що не зобов`язаний цього робити, оскільки не керував автомобілем. Щодо її пояснень, які містяться в матеріалах справи, - заявила, що вони були вже написані поліцейським, але в них були відсутні: дата, кілька стрічок в середині тексту, а через стрічку від останньої фрази їй сказали написати текст про те, що пояснення записані з її слів вірно.

Під час розгляду справи також було відтворено технічний запис події, зафіксований на диску, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 цього Прядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 364620 від 10 квітня 2020 року слідує, що ОСОБА_1 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Однак, як слідує із заслуханих в суді пояснень самого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 10 квітня 2020 року не сідав за кермо свого автомобіля Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вживав того дня спиртні напої, а водієм його автомобіля був інший чоловік.

Технічним записом події, яка відтворювалася під час розгляду справи 27 квітня 2020 року, також не доводиться подія керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При відтворенні відеозапису встановлено, що поліцейські підійшли до автомобіля, який вже здійснював стоянку на краю дороги. Із самого початку спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечував факт керування ТЗ.

Поясненнями залучених поліцейськими свідків ОСОБА_5 (а.с. 4) та ОСОБА_6 (а.с. 5) лише стверджується факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в с. Долиняни та відмови їхати на медичний огляд до медичного закладу. Однак, ці пояснення не доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Як зазначалося вище та передбачено п. 6 розділу Х Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейський, який склав протокол щодо ОСОБА_1 не вказав, які дії вчинив той, ухиляючись від медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того, у справі відсутні докази, що ОСОБА_1 було доставлено у медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Також у справі відсутні відомості про виконання поліцейськими ч. 1 ст. 266 КУпАП про відсторонення особи від керування ТЗ, що також викликає сумнів у достовірності обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію саме керування ОСОБА_1 о 14-ій хвилині на першу 10 квітня 2020 року транспортним засобом Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , а тому в його діях по відмові пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі не може бути складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП .

Суддя: _____________