Справа № 314/742/20
Провадження № 3/314/382/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2020 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.02.2020 року о 19 годині 51 хвилина, гр. ОСОБА_1 , в селі Матвіївка, в провулку між вулицею Гагаріна та вулицею Шевченко, керуючи автомобілем «ДЕУ Ланос», державний номер НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ Ланос», державний номер НОМЕР_3 , який рухався назустріч.

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062830 від 14.02.2020 року.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснив, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення провулок є нерегульований дорожніми знаками, тобто таким, де водії повинні надавати перевагу в русі один одному. При керуванні своїм автомобілем він порушень не допускав, рухався із дозволеною швидкістю та коли побачив, що йому назустріч їде автомобіль «ДЕУ Ланос», державний номер НОМЕР_3 , він щоб уникнути зіткнення скерував свій автомобіль якомога правіше та ближче до паркану, але все одно відбулося зіткнення.

У судовому засіданні надав свої пояснення водій ОСОБА_2 , який пояснив, що він 14.02.2020 року їхав на своєму автомобілі в селі Матвіївка, в провулку між вулицею Гагаріна та Шевченко, який не освітлюється та не регулюється дорожніми знаками та де всі водії один одному надають перевагу в русі. Вважає, що ДТП сталося не по його вині, оскільки на дорозі була яма, при об`їзді якої його руху завадив кущ, через що в нього не було можливості з`їхати та уникнути зіткнення з іншим автомобілем, при цьому, він здійснив всі дії для щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а саме максимально з`їхав на правий бік дороги. Зауважив, що першочергово поліцейським було складено схему ДТП, на якій не було позначено куща, але він наполіг щоб інспектор поліції доповнив схему та позначив на ній кущ, бо якщо його не було б зафіксовано, то відповідно він би був беззаперечно винен у дорожній пригоді.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також особу, яка є учасником ДТП, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062830 від 14.02.2020 року, громадян ОСОБА_1 , в селі Матвіївка, в провулку між вулицею Гагаріна та вулицею Шевченко, керуючи автомобілем «ДЕУ Ланос», державний номер НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ Ланос», державний номер НОМЕР_3 , який рухався назустріч.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху України.

В свою чергу, межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначені відповідними обставинами, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, що випливає з положень ст.ст. 254, 256 КУпАП, за які суд, розглядаючи кожну таку справу, не може виходити, самостійно змінюючи суть правопорушення, зокрема, об`єктивну сторону інкримінованого в провину складу адміністративного правопорушення.

В цьому випадку в провину ОСОБА_1 інкримінується те, що він, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався назустріч, чим порушив п. 13.3 ПДР України, в чому і полягає об`єктивна сторона його діяння та відповідно інкриміноване в провину порушення конкретного пункту ПДР України (іншими словами згідно викладених в протоколі обставин, порушення водієм п. 13.3 ПДР України перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП).

Водночас, згідно встановлених в судовому засіданні обставин, які підтверджені як схемою місця ДТП, долученою до протоколу, так і поясненнями водіїв, зіткнення транспортних засобів відбулось коли не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу інший автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , на якого і повинен розповсюджуватись згаданий пункт правил, оскільки ОСОБА_1 фактично не здійснював викладене у протоколі правопорушення.

Наведені свідчить про те, що в цій ситуації застосовувати та оцінювати дії водія ОСОБА_1 , в розумінні дотримання ним п. 13.3 ПДР України, неможливо та невірно, з огляду на те, що в згаданій дорожній обстановці його дії повинні оцінюватись в розумінні дотримання ним інших вимог ПДР України.

Відтак, враховуючи, що в діях водія ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона саме інкримінованого йому в провину діяння, яка полягає в порушенні п. 13.3 ПДР України, яке б перебувало в причинному зв`язку з подією ДТП, саме за наведених в протоколі обставин (тобто те, що він при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався назустріч), провадження в справі слід закрити.

Закриваючи провадження в справі, суд виходить і з того, що жоден з досліджених в судовому засіданні інших доказів (протокол, схема ДТП, письмові пояснення, фотознімки) не спростовує зазначених висновків суду і не доводить наявності в діях водія ОСОБА_1 саме порушення п. 13.3 ПДР України, як такого, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

31.03.2020