ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/7047/19 Суддя 1-ї інстанції: Гребенюк В.В.
Провадження № 33/818/104/20
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю осіб, відносно яких винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їхніх захисників - адвокатів Горобець Романа Миколайовича, Ярмиш Назара Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, предбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08.09.2019 року о 15.00 в м. Харкові по вул. Гольдберівській, 80, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ніссан, державний номер НОМЕР_1 , прямуючи від пр. Гагаріна в сторону перехрестя вул. Гольдберівської з вул. Гріківською допустив зіткнення з автомобілем Форд державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України (ПДР).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року. Дослідити відео з інформацією про розвиток механізму даної дорожньо-транспортної пригоди, провести автотехнічну експертизу по відео та матеріалам справи, визнати винним водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_2 , надаючи пояснення в суді першої інстанції вказав, що при виконанні лівого повороту відчув удар в ліву частину автомобіля. Удар наніс автомобіль Ніссан, який рухався по заду. На питання, чому він не включив поворот завчасно, а саме за 50 - 100 метри, так як цього вимагає Правила дорожнього руху України ОСОБА_2 не зміг відповісти. Також ОСОБА_2 вказував, що він переконався в безпеці свого маневру.

ОСОБА_1 зазначає, що в день пригоди керуючи технічно справним автомобілем Ніссан він рухався в м. Харкові по вул. Гольберівській зі сторони пр. Гагаріна в напрямку вул. Жовтневої революції. Швидкість руху керованого ним автомобіля складала близько 40 км/год. Рухався він по трамвайним коліям попутного напрямку, які знаходяться на одному рівні з дорожнім покриттям. Попереду його автомобіля вздовж трамвайних колій рухався автомобіль Форд. Швидкість керованого ОСОБА_1 автомобіля Ніссан була більшою чим, автомобіля Форд, який рухався по переду вздовж трамвайних колій і тому апелянт збирався випередити вищевказаний автомобіль, однак водій вищевказаного автомобіля несподівано для нього включив показник лівого повороту і відразу став виконувати маневр вліво незважаючи на те, що ОСОБА_1 рухався по лівій смузі позаду в попутному напрямку. З метою уникнення зіткнення з вищевказаним автомобілем Форд вивернув кермо вліво та застосував міри екстреного гальмування. Так як це все відбувалося не очікувано та миттєво то прийняті ОСОБА_1 міри не дали позитивних наслідків і все ж таки відбулося зіткнення. Зіткнення відбулося передньою правою частиною автомобіля апелянту з лівою боковою частиною автомобіля Форд. Після зіткнення з автомобілем Форд автомобіль ОСОБА_1 відкинуло вліво в результаті чого ще відбулося зіткнення його автомобіля зі стовпом. Після зіткнення автомобіля ОСОБА_1 з автомобілем Форд, вищевказаний автомобіль відкинуло вправо.

Вказує, що судом було оглянуте відеозапис, на якому, на думку апелянта, чітко видно, що поворот водієм ОСОБА_2 увімкнений приблизно за 30 метрів до зміни його напрямку руху, а не у відповідності до вимог п. 9.4 ПДР України, тобто не менш за 50 - 100 м. у населених пунктах; водій ОСОБА_2 перед виконанням повороту ліворуч не зайняв завчасно крайнє ліве положення на проїжджій частині, так як цього вимагає п. 10.4 ПДР України, а виконував поворот ліворуч з правої смуги; перед перестроюванням водій ОСОБА_2 не переконався, що це буде безпечним, як вимагає цього п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Апелянт зазначає, що на відео не видно як рухається його автомобіль.

Зазначає, що його невинуватість також доказується фотознімками, які маються в матеріалах справи. Докази того, що апелянт не виконував вимоги п. 12.1 ПДР відсутні.

Вважає, що посилатися на схему дорожньо-транспортної пригоди не можливо, так як вказана схема складена з порушенням вимог і не відповідає дійсності, а саме у схемі відсутня слідові інформація у вигляді осипу ґрунту, скла, пластмаси, що утворилася при зіткненні автомобілів. Вказаний факт підтверджувався фотографіями, які також маються у матеріалах справи.

Зазначає, що сліди гальмування зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) без прив`язки до меж проїжджої частини, а також вони рівні, а на фото, які маються в матеріалах вони уходять вліво, а потів зовсім різко вліво.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 354603 від 20.09.2019 року не відповідає дійсності.

Посилається на те, що суддею не було викликано до суду патрульних поліцейських, які складали схему ДТП, не було викликано до суду патрульного поліцейського, який складав протокол на ОСОБА_1 , не було викликано до суду свідків даної ДТП, а також матеріал не було направлено до Управління патрульної поліції з метою його доопрацювання.

Зазначає, що при розгляді судом вказаної справи адвокат Горобець Р.М. вказував на необхідність проведення автотехнічної експертизи, з метою надання оцінки дій водіїв учасників даної пригоди експертами, однак суддя Гребенюк В.В. незважаючи на вищевикладене, посилаючись лише на внутрішнє своє переконання прийняв рішення про те, що саме в моїх діях вбачається порушення вимог п. 12.1 ПДР України, а в діях водія ОСОБА_2 відсутні вимоги порушення п. 10.1 ПДР України.

Зазначає про те, що при розгляді суддею даної справи протокол судового засідання не вівся, рішення по вказаній справі суддею прийнято завчасно, необґрунтовано, без відсутності доказів вини ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Горобець Р.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 , та його захисника Ярмиш Н.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі було дотримано вимоги вказаних правових норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи рішення про необхідність скасування постанови судді від 04.12.2019 року апеляційний суд виходить з того, що в цій постанові допущені суттєві протиріччя, які не можуть бути усунені апеляційний судом.

Так, абзац 2 мотивувальної частини постанови містить висновок судді, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП, проте 15 абзац цієї частини постанови містить висновок судді, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту наявних матеріалів справи протоколів про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354603 від 20.09.2019 року зазначає, що ОСОБА_1 08.05.2019 року о 15.00 в м. Харкові по вул. Гольдберівській, 80 керував автомобілем Нісан, державний номер НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_3 , автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354606 від 25.09.2019 року вказано, що ОСОБА_2 08.05.2019 року о 15.00 в м. Харкові по вул. Гольдберівській, 80 керував автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем Нісан, державний номер НОМЕР_1 в результаті чого отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальні збитки.

Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що зміст вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення та матеріали справи не містять відомостей, яка ж була швидкість руху автомобіля Ніссан під керуванням водія ОСОБА_1 в момент зіткнення, хоча у схемі ДТП відображено довжину гальмівного шляху цього автомобіля.

Матеріали справи також не містять інформації, чи здійснював водій автомобіля Форд ОСОБА_2 маневр «поворот ліворуч», чи він змінював напрямок руху, не виконуючи такого маневру. Крім того, з огляду на приписи п. 11.8 ПДР, не з`ясовано, чи має проїзна частина, де водій ОСОБА_2 здійснював зміну напрямку руху один рівень з трамвайною колією.

Без з`ясування цих обставин неможливо вірно кваліфікувати дії кожного з водія, встановити наявність або відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим одночасно зі скасуванням постанови від 04.12.2019 року матеріали справи підлягають направленню до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області для належного оформлення.

При цьому апеляційний суд керується положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року, де зазначено -

«Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами від 19.12.2008 року, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а матеріали справи направити до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 17.03.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик