Провадження № 3/537/276/2020
Справа № 537/186/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва Світлана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

19.01.2020 о 02 год. 52 хв. в м. Кременчуці по вул. Миколаївській, 2 ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI 80, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер 0442» в присутності двох свідків. Результат 0,65% проміле.

ОСОБА_1 неодноразово викликався у судові засідання з розгляду вищевказаного адміністративного матеріалу. Так, ОСОБА_1 направлялися судові повістки про його виклик у судові засідання на 07.02.2020, 10.03.2020 та 26.03.2020 за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , однак останній у судові засідання не з`явився, на адресу суду повернулися конверти з відміткою Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» «неправильно зазначена адреса одержувача».

З метою встановлення місця реєстрації ОСОБА_1 направлялися запити до Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області щодо вставлення місця реєстрації ОСОБА_1 . Згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі отриманої інформації ОСОБА_1 направлялася судова повістка про його виклик у судове засідання на 10.03.2020 на адресу: АДРЕСА_1 , однак останній у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» «за закінченням встановленого строку зберігання». В подальшому ОСОБА_1 направлялася судова повістка про його виклик за вищевказаною адресою в судове засідання на 26.03.2020, однак останній повторно не з`явився.

Окрім того, 11.03.2020 на адресу батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області направлявся лист про забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання на 26.03.2020, однак явка останнього у судове засідання забезпечена не була.

Таким чином, судом були вжиті всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судові засідання.

З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, що підтверджується, окрім вказаного протоколу, дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим до матеріалів справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання з поважних причин, не отримує численні повістки за вказаною ним же адресою та за адресою місця реєстрації, не з`явився в судове засідання, суд оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі про охоронюваний законом інтерес (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об`єктом судового захисту. В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що справедливість як одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, Законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права у разі ухилення від явки до суду на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП)

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 406212 від 19.01.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі, де останнім зазначено, що він згоден з правопорушенням; результатом тестування ОСОБА_1 на алкотесторі «Драгер», згідно з яким місткість алкоголю в організмі ОСОБА_1 . 0,65 % проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапортом інспектора роти № 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Скапи Є. від 19.01.2020; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник патрульної поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що 19.01.2020 під час патрулювання вулиць м. Кременчука вони з напарником помітили, що по вул. Миколаївській в м. Кременчуці рухався автомобіль без габаритів, з розбитим склом. Вони зупинили даний автомобіль, встановили за паспортом громадянина України особу, що керувала транспортним засобом, - ОСОБА_1 , який в ході спілкування пояснив, що вживав алкоголь та погодився на місці пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестері. Вони запросили двох свідків, в присутності яких встановили, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння. Результат тестування виявився позитивним, чого і не заперечував і сам ОСОБА_1 . Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та винесена постанова, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у зв`язку з відсутністю у нього посвідчення водія.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

З довідки старшого інспектора ВАП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Виходця Є. від 20.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував.

Отже, оцінюючи наявні докази адміністративної справи в їх сукупності, подію та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статі Кодексу України про адміністративне правопорушення, за якою він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва