ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/1377/19 Суддя 1-ї інстанції: Гуменний З.І.
Провадження № 33/818/230/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2019 року о 21.00 ОСОБА_1 по вул. Харківській біля бід 133 у м. Чугуїв Харківської області керував автомобілем Тойота Хайлюкс, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 246973 від 19.03.2019 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, і його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що на момент вчинення адміністартивного правопорушення та на момент розгляду справи ОСОБА_1 перебував в державній установі «Дружелюбівській виправний центр № 1» та відбував покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області, що підтверджується довідкою про звільнення ЗАП №02845 та листом від 28.10.2019 року відповідно до якого з 18.03.2019 року по 20.03.2019 року територію державної установи «Дружелюбівській виправний центр № 1» ОСОБА_1 не залишав. Вказує, що зі змістом оскаржуваної постанови зміг ознайомитись 28.10.2019 року, 05.11.2019 року його захисник подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує, що 19.03.2019 року він перебував у місцях позбавлення волі, автомобілем не керував, огляд на стан сп`яніння не проходив. Водійське посвідчення, на підставі якого нібито встановлювали особу ОСОБА_1 було викрадене 13.01.2016 року, що підтверджується листом слідчого відділу Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Заслухавши пояснення захисника Биченка А.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, та задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було дотримано вимог вказаних правових норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи рішення про задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що з аркуша справи 91 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 30.08.2017 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 307 , ст. 69, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305, ст.69, 70,72, ч.5 ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Ухвалою суду від 10.10.18 року не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі, та з 06.08.2016 року по 01.07.2019 року відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби, звідки звільнився умовно-достроково за ухвалою Валківського районного суду Запорізької області від 20.06.2019 року згідно ст. 81 КК України, на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 18 днів та спрямований до місця проживання АДРЕСА_2.

Крім того, згідно аркуша справи 93, до Єдиного державного реєстру досудових рішень було внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України, про те, що 13.01.2016 року до Ленінського ВП звернувся ОСОБА_1 , який повідомив про те, що в період з 20.00 год. до 20.15 год. 13.01.2016 року невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу, знаходячись біля буд. 8 по вул. Рельєфна у м. Запоріжжя, з автомобілю Нісан Максіа, державний номер НОМЕР_2 , викрала барсетку чорного кольору з документами на ім`я потерпілого та його дружини ОСОБА_3 .

Листом від 23.10.2019 року №31/8-2347-527 від Територіальний сервісний центр №2347 Регіонального сервісного центру в Запорозькій області МВС України підтвердив анулювання посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В» видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із втратою, та внесення його до бази даних «загублені документи».

Положеннями ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що порушення ОСОБА_1 19.03.2019 року вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України виключається, оскільки як свідчать матеріали справи останній з 06.08.2016 року по 01.07.2019 року відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби, та з 13.01.2016 не мав водійського посвідчення, та беручи до уваги положення ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що постанову суду від 13.06.2019 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, вказану вище постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 17.03.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик