П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвоката Чубко Ю.М.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду першої інстанції визнані доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 , 09.02.2020, о 03 год. 23 хв., в м. Києві, вул. Лебєдєва-Кумача, 7-В, керував транспортним засобом "Skoda Octavia Tour", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 першочергово поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції присутнім не був у зв`язку з його не повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, постанову не отримував і тільки 27.04.2020 між ОСОБА_1 та адвокатом Чубко Ю.М. було укладено договір про надання правової допомоги і того ж дня їй, як захиснику, стало відомо про існування оскаржуваної постанови після ознайомлення з матеріалами справи, яку вона і оскаржила 04.05.2020.

Що стосується постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 , то захисник Чубко Ю.М. просить її скасувати та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Чубко Ю.М. вказує, що: свідки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні, оскільки протокол складався після того, як свідки вже покинули місце зупинки його транспортного засобу, в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров?я для виявлення чи спростування стану сп`яніння та не відсторонено водія від керування транспортним засобом, що вказує на порушення вимог ст. 266 КУпАП

Крім того, захисник посилається, що події, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, відрізняються від дати та часу, що зафіксовано на відео, який долучено до справи як доказ.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке відбулося 30.09.2020, захисник Чубко Ю.М. додала апеляційні вимоги щодо скасування постанови та закриття провадження в справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, з урахуванням, що станом на час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції було скасовано адміністративну відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачену диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах провадження міститься і апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Солом?янського районного суду м. Києва від 06.03.2020 у справі № 760/3924/20, що подана 16.03.2020, що зводиться до його непогодження з розглядом провадження 06.03.2020 у його відсутність (а.с. 11-13).

Водночас, 16.03.2020 без ухвалення будь-якого рішення, що може бути предметом окремого оскарження, справа розглядом була відкладена на 03.04.2020, коли і було ухвалено постанову у справі № 760/3924/20, що оскаржена захисником Чубко Ю.М., а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 16.03.2020 апеляційний суд залишає без розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Чубко Ю.М. на підтримку в повному обсязі доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі у, тому числі, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги зі змінами, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступного.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання щодо належного сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції у повній мірі не дотримані.

Так, зі змісту постанови випливає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був.

Водночас, матеріали справи містять копію повістки ОСОБА_1 про його виклик в судове засідання на 06.03.2020, яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання 04.03.2020 (а.с. 6, 7), а потім копію повістки про виклик на 03.04.2020 за відсутності копії реєстру на відправку вказаної кореспонденції та без даних про її вручення чи повернення до суду (а.с. 8).

Відсутні в матеріалах справи і дані про відправлення копії ухваленої постанови від 03.04.2020 ОСОБА_1 , як того вимагають положення ч. 1 ст. 285 КУпАП.

За викладеним та виходячи з того, що захисник інтересів ОСОБА_1 адвокат Чубко ЮМ. ознайомилась з текстом постанови та матеріалами справи 28.04.2020 (а.с. 14-17, 18), а апеляційну скаргу направила поштою до місцевого суду - 04.05.2020 (а.с. 19-26), то можна погодитися з її проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 03.04.2020 стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги//її доповненнями, підтриманими в суді апеляційними інстанції, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови суду першої інстанції відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 308130 від 09.02.2020, того ж дня, о 03 год. 23 хв., в м. Києві, вул. Лебєдєва-Кумача, б. 7-В, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia Tour", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, хоча від підпису у протоколі як і від отримання другого примірника протоколу він відмовився.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, у силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві лейтенантом поліції Затика Я.Г.

Правильність обставин адміністративного правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчили своїми підписами свідки-поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, крім того, на обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп`яніння вказали в окремо наданих поясненнях від 09.02.2020 (а.с. 2).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечується і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі стороною захисту.

Як видно з даних рапорту інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Чорного Р.В., 09.02.2020, о 03 год. 23 хв., під час несення служби в складі автопатруля № 0905 на службовому автомобілі "Toyota Prius", н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), за адресою: м. Київ, вул. Лебєдєва-Кумача, 7-В, було виявлено порушення Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом, "Skoda Octavia Tour", д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав.

Здійснивши зупинку вказаного транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, в ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук.

Водій, на пропозицію пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Ними було складено адміністративний матеріал за порушення водієм вимог п.п. 2.5, 16.2 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які наступає за ст.ст. 130 та 122 КУпАП.

Дана подія зафіксована на нагрудний відеореєстратор АА 00304 (а.с. 3).

Вказані обставини підтверджуються і переглянутим, у тому числі в суді апеляційної інстанції, відеозаписом досліджуваних подій, що долучений на диску до справи (а.с. 4).

Зокрема, згідно відеозапису, дійсно ОСОБА_1 перебуває у стані, що не відповідає обстановці, ознаки якого відзначаються працівниками поліції.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що водій спочатку погодився.

Коли працівники дістали прилад "Драгер", то ОСОБА_1 почав вимагати свідоцтво на прилад, на що останні його пред`явили.

В присутності двох свідків, які повідомили свої дані, що відповідають їх відображенню у письмових доказах у справі, працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" або в лікаря-нарколога, на що водій відмовився.

Відеозапис не вказує на те, що ОСОБА_1 поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції.

У подальшому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що за його автомобілем має приїхати евакуатор.

Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що у визначений день він дійсно керував транспортним засобом, коли його зупинили працівники поліції, які, як він стверджує, не представились, не пояснили причину зупинки транспортного засобу та не роз`яснили йому права, а тільки сказали, що він- ОСОБА_1 п`яний та почали складати протокол без свідків.

Він- ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер".

Потім він- ОСОБА_1 подивився в Інтернеті, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" є адміністративним правопорушення, передбаченим ст. 130 КУпАП, а тому він погодився їхати в медичний заклад, але працівники поліції сказали, що протокол вже складено.

Проте, вказані пояснення ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище доказами, з яких випливає, що він, перебуваючи в очевидному стані, що не відповідає обстановці, за яким він міг не в повній мірі сприймати з відтворенням у подальшому весь перебіг подій за його участю, відмовився від проходження огляду для визначення стану сп?яніння у встановленому законом порядку у присутності свідків-понятих.

Також, згідно ІПНП "АРМОР", стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за досліджуваних подій було складено 09.02.2020 постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді 425 грн. за порушення водіями транспортного засобу правил проїзду перехресть, що вказує на законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, згідно досліджуваних даних ІПНП "АРМОР" станом на 13.07.2020, ОСОБА_1 неодноразово притягався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а саме:

- 02.02.2017 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших Правил дорожнього руху України з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн.;

- 16.04.2018 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.;

- 16.04.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керуванням водієм транспортним засобом у стані сп?яніння у порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10.200 грн.;

- 28.01.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керуванням водієм транспортним засобом у стані сп?яніння;

- 09.02.2020 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення водіями транспортного засобу правил проїзду перехресть з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.;

- 10.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керуванням водієм транспортним засобом у стані сп?яніння;

- 11.02.2020 за ст. 185 КУпАП за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції;

- 17.02.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

- 27.01.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 42-43).

Вказане свідчить про неналежну поведінку ОСОБА_1 як водія, так і громадянина.

Твердження захисника Чубко Ю.М. щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції з огляду на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення у медичний заклад для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння - не свідчать про порушення працівниками поліції процедури такого огляду, яка визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п. 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за № 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

При цьому, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що міститься в матеріалах справи, видно, що працівники поліції в присутності вказаних двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" або в лікаря нарколога, який в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду в присутності цих свідків, не виказуючи і бажання пройти такий огляд і у закладі охорони здоров?я, що ґрунтовно і було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження такого огляду.

Отже, наявність чи відсутність в матеріалах справи документу-направлення на проведення огляду в медичному закладі, який дійсно проводиться лише за безпосередньої участі працівника поліції, який надає вказане направлення працівнику медичної установи, який, у свою чергу, і є підставою для проведення процедури визначення стану сп?яніння у водія, не може вплинути на висновки про доведення//не доведення вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, як цього не випливає і з позиції сторони захисту під час судового провадження.

А тому, підстав вважати, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП - не має.

Доводи захисника Чубко Ю.М. щодо неузгодженості у відтворені часу проведення відеозйомки та у протоколі про адміністративне правопорушення, - також не можуть вплинути на визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки, це ніяким чином не вказує на інший перебіг подій, ніж знайшов своє відображення в матеріалах справи, і відповідає процедурі, визначеній ст. 266 КУпАП, ще і за тим, що сторона захисту не заперечувала обставин того, що на відеозаписі зафіксовані саме події що мали місце 09.02.2020 за участі саме водія ОСОБА_1 при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, необхідно зауважити, що нагрудна бодікамера для фіксації правопорушень під час несення поліцейським служби видається безпосередньо перед чергуванням і втручання у їх налаштування, зокрема встановлення правильного часу з виправленням похибки, - поліцейським заборонено, як і щодо втручання в вимірювальну техніку, що проходить повірку за процедурою, визначеною законами та нормативними актами.

На правильність висновків щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть вплинути і доводи захисника Чубко Ю.М. щодо скасування акта, який передбачав відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за таким.

Дійсно, Верховною Радою України 22.11.2018 прийнято Закон України "Про внесения змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (далі - Закон № 2617-VІІІ, що набирав чинності 01.01.2020), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання, за яким змінено редакцію ст. 130 КУпАП і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп?яніння було віднесено Законом до кримінальних проступків, за які передбачена відповідальність за ст. 286-1 КК України.

03.12.2019 Верховною Радою прийнято Закон України "Про внесення зміни до розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (далі - Закон № 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом № 2617-VIII з 01.01.2020 на 01.07.2020.

17.06.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України № 720-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", яким внесені зміни до Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII, з якого виключили положення, які змінювали ст. 130 КУпАП та включали до КК України ст. 286-1.

Даний Закон опублікований в газеті "Голос України" 03.07.2020, а отже, з 03.07.2020 ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

За будь-яких обставин, вказані зміни у законодавстві не можна застосовувати щодо дій ОСОБА_1 при відмові ним 09.02.2020 у проходженні огляду на стан сп?яніння всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що була передбачена відпо відальність саме в порядку КУпАП, за яким і ухвалена оскаржувана постанова судом першої інстанції - 03.04.2020, яка і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції з ухваленням рішення 30.09.2020.

За викладеним, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, як про те виказала прохання захисник Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Отже, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду у передбаченому законом порядку.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За підсумками, апеляційна скарга адвоката Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника Чубко Ю.М. задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 .

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька