Провадження № 33/4820/118/20
Справа № 671/1913/19 Головуюча в 1-й інстанції Бабій О. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Фіщука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2020 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого на посаді спеціаліста Волочиського районного сектору Державної міграційної служби України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 13 жовтня 2019 року в 00 год. 50 хв. по вул. Целиха, в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2102», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що його захисником було подано клопотання про неможливість прибуття 10.01.2020 року до суду, у зв`язку з його перебуванням у відпустці та перенесенням засідання на іншу дату, проте воно було судом проігноровані, чим грубо порушено його процесуальні права та обмежено у доступі до правосуддя і належному захисті. Крім того, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, не допитавши всіх свідків та не з`ясувавши всіх обставин. Зокрема, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що під час зупинки його автомобіля біля с.Копачівка Волочиського району він був сам, іншого свідка ОСОБА_3 не було. Він підписав чистий протокол та поїхав. Свідок ОСОБА_4 зазначив, що під час складання адміністративного протоколу на території Волочиської ЦРЛ свідків не було, а прізвища свідків він записав із письмових пояснень, які відбирав його колега ОСОБА_5 . Особу ОСОБА_3 встановити не вдалось. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушеннями, так як покази поліцейського ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні та відео з нагрудної камери підтверджують факт того, що у Волочиській ЦРЛ двоє свідків не запрошувалися, на що суд не звернув увагу і не врахував при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Фіщука В.М., які підтримали апеляційну скаргу, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Вказаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в п. 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

А сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.4 Інструкції).

І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами, проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Огляд же особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 поклав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього та висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Волочиська ЦРЛ» № 131 від 13.10.2019 року.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з наступних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2019 року в 00 год. 50 хв. по вул. Целиха, в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2102», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

Як установлено апеляційним судом, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, проте в медичному закладі Волочиській ЦРЛ такі були відсутні.

Дослідивши в процесі апеляційного розгляду зібрані в провадженні докази, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол, як недопустимий доказ, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що у зазначений день керував вказаним автомобілем, його було зупинено працівниками поліції через перевантаження та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Погодився проїхати до лікувального закладу для обстеження на стан алкогольного сп`яніння, при цьому жодних свідків при огляді та складанні протоколу не було.

Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_6 , вказавши, що у вказаний день та час було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході розмови, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах, порушення координації рухів), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але він відмовився в присутності двох свідків, погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але там також відмовився, свідків при цьому та при складанні протоколу не було. Вказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушеннями законодавства, відтак є неналежним та недопустимим доказом і не міг бути покладений в основу доведеності його вини є такими, що знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.

Розділом ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, регламентовано особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 130 КУпАП, при цьому п. 6 цього розділу передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , в ньому зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте з матеріалів справи вбачається, що такі не були присутні при проведенні огляду в медичному закладі, при його відмові від проходження обстеження і складанні протоколу, що дає апеляційному суду підстави вважати, що він складений з порушеннями вимог цієї Інструкції, відтак протокол не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не перевірив обставин складення протоколу, доводи особи, що притягується до відповідальності, та його захисника Фіщука В.М. щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, який складений з порушеннями вимог закону. Відтак твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що докази, на які послався суд першої інстанції, є неналежними та недопустимими, знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції щодо нього підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша