Номер провадження: 33/813/1455/20
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д.А.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Князюка О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року в адміністративній справі про притягнення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ООО «Віраж», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Суворовського районного суду Одеської області від 10 листопада 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погодившись із постановою суду 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року - скасувати, провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ООО «Віраж», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що категорично не згоден з постановою суду першої інстанції виходячи з наступного.

По-перше, суд першої інстанції зазначає у постанові, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 295622, схемою ДТП та поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Однак, стандарт вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому. Тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Апелянт зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

По-друге, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив п. 10.1, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам справи.

Апелянт зазначає, що виходячи із схеми місця ДТП від 10.10.2020 року та схеми в повідомленні страхової компанії чітко видно, що ОСОБА_1 рухався у своїй смузі не виконувавши маневру.

У поясненнях ОСОБА_2 вказано, що він пересвідчився у безпечності маневру, після чого почав здійснювати маневр, однак відповідно до матеріалів справи та схем ДТП маневр ОСОБА_2 не був закінченим, а про безпечність маневру можна стверджувати лише після закінчення маневру.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 по перше не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку та не переконавшись у безпечності почав виконувати маневр, що спричинило зіткнення транспортних засобів.

Тому, апелянт вважає, що патрульною поліцією було допущено помилку у кваліфікації Правил дорожнього руху, а Суворовським районним судом не було перевірено правильність кваліфікації Правил дорожнього руху, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що Суворовський районний суд м. Одеси не взяв до уваги та не надав жодної належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , а оцінив лише пояснення ОСОБА_2 , які на думку суду підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

По-третє, у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Однак, також у оскаржуваній постанові не було наведено жодного аргументу на підставі чого Суворовський районний суд м. Одеси у вигляді покарання позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, а не наклав штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки апелянт вважає, що призначене покарання не є співмірним із протиправним діянням.

08 грудня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського надійшло клопотання про розгляд справи без участі особи, що притягується до відповідальності та його адвоката, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до наданих до суду матеріалів справи

Як вбачається з матеріалів справи згідно протоколу серії ДПР18 № 295622 вбачається, що 10.10.2020 року об 11 годині 35 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи т.з. марки «Богдан А-09201» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Добровольського, 98, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено в діях ОСОБА_1 факт порушення п. 10.1 ПДР і як наслідок - вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295622 від 10.10.2020 р., згідно якого ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2020 р., згідно якої розташування транспортних засобів свідчить про ту обставину, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1 Правил дорожнього руху;

- поясненнями ОСОБА_1 від 10.10.2020 р., згідно яких він пояснив про обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення, відповідно до яких апелянт самостійно зазначає, що «висадив - поясненнями ОСОБА_3 від 10.10.2020 р., згідно яких вона пояснила про обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи про адміністративне правопорушення й доведена в повному обсязі зібраними по справі доказами.

Апеляційний суд віхиляє доводи апелянта з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України, оскільки наявність складу інкримінованого правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, згідно вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі безпосередньо перевірив докази, наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не були в повному обсязі з`ясовані дані про особу ОСОБА_1 , а також не досліджена та не встановлена наявність або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених положеннями ст.ст. 34, 35 КУпАП.

Згідно ст. 34 ч. 2 КУпАП, вважаю необхідним визнати обставинами, що пом`якшують відповідальність перше притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 працює водієм ООО «Віраж» (водієм маршрутного таксі) та вказана робота є його основним доходом для нормального забезпечення основних потрет життєдіяльності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 33-35, 280, 294 ч. 8 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку що постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, так як визначене в постанові суду адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців необхідно змінити на менш суворе, у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Обставин, що обтяжують відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП, апеляційний суд не встановив.

Таким чином, суд вважає, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права управляти транспортним засобам строком на шість є занадто суворим для ОСОБА_1 , призначено без врахування даних про її особу та обставин, що його пом`якшують.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст.23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.124 КУпАП, яке на думку апеляційного суду буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2020 року в адміністративній справі про притягнення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ООО «Віраж», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеса від 10 листопада 2020 року в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців змінити.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк