Справа № 946/6477/20
Провадження № 3/946/2532/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, працюючого доцентом в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

06 жовтня 2020 року о 13:00 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz 250 D» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 06 жовтня 2020 року він з колегою ОСОБА_3 на своєму автомобілі рухався зі сторони залізничного вокзалу по вул. Рєпіна у м. Ізмаїл Одеської області, за ним рухалися ще два автомобілі. На проїжджій частині вулиці є наявними по дві смуги для руху в кожному напрямку. Усі три транспортні засоби рухалися у крайній лівій смузі, оскільки права смуга була зайнята припаркованими автомобілями. Наблизившись до інституту, він, увімкнувши покажчик правого повороту, з крайнього лівого ряду перестроївся у правий ряд, після чого з`їхав з правого крайнього ряду, виконавши поворот праворуч на стоянку. У той час, коли його автомобіль вже майже знаходився на прилеглій частині проїзної частини, у задню частину його транспортного засобу в`їхав інший автомобіль. Після усіх зазначених подій приїхали співробітники поліції, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Притягуваний ОСОБА_1 також зазначив, що причиною зіткнення є порушення ПДР саме потерпілим ОСОБА_2 , який вчасно не зупинив транспортний засіб, що був технічно несправним, оскільки під правим переднім колесом витекла рідина, яка, на його думку, є гальмівною рідиною.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1 , його винуватість у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2020 р. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР та, керуючи транспортним засобом, перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що в день події даного правопорушення, він рухався на своєму автомобілі по вул. Рєпіна зі сторони залізничного вокзалу у м. Ізмаїл Одеської області у крайньому лівому ряду проїзної частини, перед ним рухалися ще два автомобілі: Toyota Camry та автомобіль під керуванням притягуваного. Усі транспортні засоби рухалися у лівому ряді, оскільки правий був зайнятий припаркованими автомобілями. У зв`язку з тим, що вказані транспортні засоби рухалися повільно, він вирішив здійснити їх випередження, та відразу ж за припаркованими автомобілями перестроївся у правий ряд. Порівнявшись з автомобілем Toyota Camry, у нього не було об`єктивної можливості бачити автомобіль під керуванням притягуваного, що рухався попереду автомобіля Toyota Camry у лівому ряду, і в цей момент автомобіль притягуваного здійснив поворот праворуч з лівого ряду, внаслідок чого сталося зіткнення на смузі, по які він рухався. При цьому удар припав у передньою центральну частину автомобіля під його керуванням та у праву бокову частину автомобіля під керуванням притягуваного в районі заднього колеса. На його думку, якби притягуваний здійснював поворот праворуч з правого ряду, то зіткнення відбулося би у задню або у задню праву кутову частину автомобіля під керуванням притягуваного, зокрема, був би пошкодженій задній бампер в цій частині, але зіткнення відбулося саме у бокову задню частину автомобіля притягуваного, в районі заднього колеса.

Обставини події підтверджується розташуванням автомобілів безпосередньо після зіткнення, зафіксованому на схемі місця дорожньо-транспортної події (далі ДТП), що підписана, у тому числі і притягуваним ОСОБА_1 , з якої вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося посередині крайньої правої смуги для руху, на відстані 1,5 м. від краю проїжджої частини, при загальній ширині однієї смуги для руху у 3 м. Зі схеми місця ДТП також вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz 250 D» під керуванням потерпілого ОСОБА_2 отримав пошкодження переднього бамперу, а автомобіль «MITSUBISHI Lancer» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 отримав пошкодження заднього правого колісного диску та лако-фарбового покриття заднього бамперу з правої сторони.

Розташування транспортних засобів на проїжджій частині та їх механічні пошкодження, що зафіксовані у зазначеній схемі місця ДТП, також підтверджуються наданими під час судового розгляду як притягуваним ОСОБА_1 , так і потерпілим ОСОБА_2 фотознімками, з яких чітко вбачається, що внаслідок зіткнення контакт транспортних засобів припав у передню частину автомобіля «Mercedes-Benz 250 D» під керуванням потерпілого ОСОБА_2 та у заднє праве колесо автомобіля «MITSUBISHI Lancer» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 з незначним пошкодженням лако-фарбового покриття заднього бамперу біля колеса.

З урахуванням такого положення транспортних засобів, їх місця зіткнення посередині правої смуги для руху та місця розташування пошкоджень на них можна дійти висновку, що в момент зіткнення транспортні засоби перебували перпендикулярно один до одного, що унеможливлює здійснення повороту праворуч транспортного засобу «MITSUBISHI Lancer» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 з правої смуги для руху, оскільки в такому разі автомобіль під керуванням притягуваного ОСОБА_1 мав би здійснити поворот праворуч на одному місці відразу на 90 градусів без природнього руху по дузі, що є неможливим та суперечить загальним знанням. Більше того, вказані обставини свідчать про те, що автомобіль «MITSUBISHI Lancer» під керуванням притягуваного ОСОБА_1 здійснював поворот праворуч саме з лівої смуги для руху. Цим і пояснюється місце зіткнення транспортних засобів по середині правої смуги для руху, а також місце розташування саме таких наявних на них механічних пошкоджень.

Вказані обставини також випливають і з проведеного під час судового засідання відтворення обставин події із застосуванням макетів транспортних засобів за участю як притягуваного ОСОБА_1 , так і потерпілого ОСОБА_2 , за наслідками якого встановлена неможливість здійснення автомобілем під керуванням притягуваного повороту праворуч з правого рядку з урахуванням місця зіткнення та отриманих механічних пошкоджень.

У зв`язку з викладеним суд критично оцінює як пояснення притягуваного ОСОБА_1 , так і пояснення свідка ОСОБА_3 , надані під час судового розгляду, про те, що перед поворотом праворуч ОСОБА_1 зайняв відповідне крайнє положення у правій смузі проїзної частини, які повністю спростовуються вищезазначеними дослідженими доказами та обставинами справи, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , даними схеми місця ДТП, фотознімками, даними відтворення обстановки події під час судового розгляду із застосуванням макетів транспортних засобів. Суд пов`язує неправдиві пояснення притягуваного з його бажанням уникнути відповідальність за вчинене правопорушення, а неправдиві пояснення свідка ОСОБА_3 з її бажанням ввести суд в оману з метою пом`якшити відповідальність ОСОБА_1 , з яким вона разом працює в одній установі та перебуває у добрих стосунках.

Відповідно до п. 10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. А з п. 10.4. ПДР, випливає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Отже, з досліджених доказів та з встановлених обставин справи випливає, що ОСОБА_1 в порушення наведених вимог п.п. 10.1. та 10.4. ПДР, перед зміною напрямку руху та перед поворотом праворуч не переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, та здійснив поворот праворуч з лівої смуги для руху при наявності двох смуг для руху в одному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_2 , рухаючись у крайній правій смузі для руху, відповідно до п. 1.4. ПДР мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, зокрема, і п.п. 10.1. та 10.4. ПДР, у зв`язку з чим не міг передбачити подальші дії притягуваного.

Тому наслідки у виді пошкодження транспортних засобів перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушеннями ПДР, допущеними притягуваним ОСОБА_1 .

При цьому суд критично оцінює посилання притягуваного ОСОБА_1 на те, що потерпілий ОСОБА_2 керував технічно несправним транспортним засобом, оскільки ці обставини не підтверджуються наявними доказами. Один лише фотознімок без зазначення відповідних відомостей у схемі місця ДТП або в інших документах, не може свідчити про те, що під колесом автомобіля під керуванням потерпілого витекла саме гальмівна рідина, і саме з цього автомобіля. Крім того, судом чітко встановлені обставини події, а також те, що саме дії притягуваного ОСОБА_1 , що виразилися у порушенні п.п. 10.1., 10.4. ПДР, перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу притягуваного, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення, яке стало наслідком зіткнення автомобілів, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, які є незначними.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , наслідків у виді незначних механічних пошкоджень транспортних засобів, суд дійшов висновку, що для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повний текст постанови виготовлений 24 грудня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко