ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2020 Справа №607/5050/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, працюючого на посаді стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
за визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності з дня його опублікування у газеті «Голос України» від 18 березня 2014 року № 49. Таким чином, з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення заходів мобілізації було предметом судового розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 04.02.2019 року (справа №426/11214/17) виходячи із системного аналізу чинного законодавства встановив наявність особливого періоду в Україні.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб" №1952-VII від 16.03.2017 року (набрав чинності 16.04.2017 року) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.

Під час проведення перевірки стану дотримання вимог законів України військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 в діях окремих військовослужбовців вказаної військової частини встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18.03.2020 року був виявлений старший солдат ОСОБА_1 , в діях якого встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, встановлено, що з 16.11.2019 року в ІНФОРМАЦІЯ_4 проходить військову службу за контрактом старший солдат ОСОБА_1 (витяг з наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України №12-РС від 25.10.2019 року, витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №222 від 18.11.2019 року).
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), ОСОБА_2 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, старший солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне неприбуття із першої частини щорічної основної відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин:

06.03.2020 року при проведенні ранкового шикування було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 , який самовільно не прибув із першої частини щорічної основної відпустки до розташування військової частини м.Тернопіль.

10.03.2020 року старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт вчинення за викладених вище обставин старшим солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.03.2020 №48 про самовільне неприбуття із першої частини щорічної основної відпустки та самостійне прибуття старшого солдата ОСОБА_1 та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.03.2020 №36-ОД про результи службового розслідування.

Таким чином, за викладених вище обставин, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем військової служби за контрактом тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши заяву у якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, вину у вчиненні правопорушенні визнає.

Відповідно до вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП доведена наступними оголошеними, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, які містяться у протоколі ЛВТ № 043 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 17211 КУпАП від 18 березня 2020 року, копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №36-ОД від 17 березня 2020 року, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №48 від 10 березня 2020 року, витягом з наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України №12-РС від 25.10.2019 року, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №222 від 18.11.2019 року, службовою характеристикою на старшого солдата ОСОБА_1 .

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, визнання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності своєї вини, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17211, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Холява О.І.