Справа № 456/3948/20
Провадження № 3/456/2412/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

21 грудня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.09.2020 о 21 год. 20 хв. в м. Львів на вулиці Порохова 18, керуючи транспортним засобом «CITROEN Berlingo», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнися в безпечності та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «FORD RANGER», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 23.09.2020 о 21 год. 20 хв. в м. Львів на вулиці Порохова 18, керуючи транспортним засобом «CITROEN Berlingo», н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП за участі вказаного автомобіля та транспортного засобу «FORD RANGER», н.з. НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та пояснив, що дійсно 23.09.2020 о 21 год. 20 хв. в м. Львів на вулиці Порохова, 18 керував транспортним засобом «CITROEN Berlingo», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом, зачепив припаркований транспортний засіб «FORD RANGER». Однак при цьому не відчув жодного удару, а тому не зрозумів, що скоїв ДТП. 24.09.2020 до нього зателефонував інспектор поліції та повідомив обставини, наведені в протоколі, та його причетність до ДТП. Ствердив, що не відчув моменту зіткнення з іншим транспортним засобом, однак визнає, що таке могло відбутися, зважаючи на виявлені потертості на його автомобілі. У скоєному ДТП щиро кається. Одночасно вказав, що про ДТП дізнався саме від працівників поліції. Жодного умислу на залишення місця ДТП не мав, оскільки, коли б він відчув удар від зіткнення з іншим транспортним засобом, то одразу б зупинився. На виклик працівника поліції з`явився одразу та надав пояснення щодо обставин події. Не вважає себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши долучені до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з вимогами п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до підпункту (а) п. 2.10 Правил дорожнього руху в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена протоколом серії ДПР 18 № 034018 від 25.09.2020, схемою місця ДТП, яка сталася 23.09.2020, на якій схематично зображено місце вчинення ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність претензій зі сторони потерпілого, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Одночасно, суд бере до уваги, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозицією статті 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Для того, щоб особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з п. 2.10 (а, д, е) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд вважає належними і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, пошкодження транспортних засобів є незначними. Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , який стверджує, що не знав і не міг знати про дорожньо-транспортну пригоду, так як не відчув самого удару та моменту зіткнення, подальшу поведінку ОСОБА_1 , який дізнавшись про свою причетність до вчинення ДТП від працівників поліції, одразу ж прибув до підрозділу поліції, сприяв у встановленні фактичних обставин події, що відбулася 23.09.2020, не вчиняв жодних дій на уникнення відповідальності, відсутність доказів про обізнаність ОСОБА_1 про факт вчинення ДТП, приходжу до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула