Справа № 946/788/20 Провадження № 3/946/318/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тащі Т.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2020 року о 23:00 год. ОСОБА_1 в м.Ізмаїлі по вул. Дунайська кут вул. Телеграфна, керуючи транспортним засобом Peugeot-308 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі вул.Дунайська, не виконала вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу» та «Проїзд без зупинки заборонено», скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі по вул. Телеграфна. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

03.01.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124-КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто для належного оформлення.

03.01.2020 року матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що рухалась по вул. Дунайська, перед вул. Телеграфна зупинилась з метою впевнитись у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, подивилась спочатку праворуч, потім ліворуч, почала перетинати перехрестя, рухаючись при цьому з невеликою швидкістю, в цей момент відчула удар в передню частину автомобіля автомобілем, який рухався справа по головній дорозі. Після удару вказаний автомобіль покинув місце ДТП. Особу іншого учасника ДТП встановлено пізніше. Вважає, що саме з вини водія автомобіля ВАЗ-2103 сталося ДТП, оскільки останній рухався, на її думку, з великою швидкістю та, імовірно, з невключеними фарами. Додатково пояснила, що неподалік від місця ДТП була встановлена камера відеоспостереження, проте копію відеозапису до матеріалів справи не додано.

В судовому засіданні старший інспектор Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г. підтвердив обставини, викладені у протоколі, вважає, що саме ОСОБА_1 винна у скоєнні ДТП, оскільки рухалась по другорядній дорозі та не надала перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі. На іншого учасника ДТП ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не складався, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та постановою від 03.01.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Жодного відеозапису з місця ДТП немає. Забезпечити явку потерпілого ОСОБА_2 в судове засідання не видалось можливим за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1.4 Правил дорожнього руху (далі-ПДР України), кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.п. «д» п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

При знаку 2.1 "Дати дорогу" водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дії водія автомобілю Peugeot-308 регламентувалися вимогами знаку 2.1 "Дати дорогу", згідно яких водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі; знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", який забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком; п.16.11 Правил дорожнього руху, згідно якому на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 , вбачається, що остання зупинилась перед знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", належних та допустимих доказів невиконання нею вимог знаку 2.2 суду не надано.

Що стосується порушень ОСОБА_1 вимог знаку 2.1 «Дати дорогу», п.16.11 Правил дорожнього руху, суд дійшов такого висновку.

Перед виїздом з другорядної дороги на головну водій Peugeot-308 ОСОБА_1 всупереч вимогам дорожнього знаку 2.1, п.16.11 Правил дорожнього рухуне переконалась у відсутності небезпеки для руху та розпочала рух автомобіля, не надавши дорогу автомобілю ВАЗ-2103, який наближався по головній дорозі та мав перевагу в русі.

Потерпілий ОСОБА_2 не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм, не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на вимогу знаку не дасть дорогу і не пропустить його автомобіль. Відповідно до п.1.4 ПДР він вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_1 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя, тому саме дії водія ОСОБА_1 перебувають в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.11.2015 року № 5-218кс15.

Доводи ОСОБА_3 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості та з невключеними фарами в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та на висновки суду не впливають. Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.01.2020 року, відібраних безпосередньо після скоєння ДТП, остання про рух автомобіля ВАЗ-2103 з невключеними фарами не зазначала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ст. інспектора Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Карайнакі І.Г., перевіривши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При обранні виду стягнення суд враховує особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, характер правопорушення та обставини його вчинення, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір встановлюються у розмірі 0,02 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 124, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір у сумі 420,40 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.І.Смокіна