ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду, ОСОБА_1 17 жовтня 2018 року приблизно о 07 годині 00 хвилин на р. Осикова у Мар`їнському районі Донецької області здійснював вилов риби знаряддям лову, який виготовлений із сіткоснастевого матеріалу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст.63 Закону України «Про тваринний світ», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.85 КУпАП.

Постановою судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, 20 лютого 2020 року через місцевий суд правопорушником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких апелянт вказує, що постанова є необґрунтованою та винесеною з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, до судового засідання її не викликали, СМС повідомлень він не отримував. Крім того, в постанові невірно вказано його місце проживання АДРЕСА_2 , хоча фактична адреса його мешкання є АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим він був позбавлений усіх наданих законом прав, зокрема права на захист.

На початку лютого 2020 року йому стало відомо про те, що відносно нього винесена постанова суду, оскільки з його заробітної плати став утримуватися штраф. 17 лютого 2020 року ним було подано заяву про видачу копії постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

За змістом ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення №001471, який складений 17.10.2018 року стосовно порушення ч.4 ст.85 КУпАП ОСОБА_1 , вбачається, що останньому були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що він поставив особистий підпис (а.с.2) та він був повідомлений, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися в Мар`їнському районному суді Донецької області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній 09.11.218 року у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи стосовно нього (а.с. 9).

Між тим, останній був обізнаний про наявність протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП щодо нього, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися як про дату та час призначення до розгляду судової справи, так і про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки ОСОБА_1 хоча і не був присутнім в судовому засіданні 09.11.2018 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак був обізнаний про існування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.4 ст. 85 КУпАП при складанні якого повідомлявся, що справа відносно нього буде розглядатися у Мар`їнськму районному суді Донецької області, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 20.02.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, та за відсутності клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 , разом із доданими документами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М.Свіягіна