Справа № 308/1953/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О.Я., представників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвокатів Дутка В.М. та Олару Д.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, гр. України,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1015196,69 гривень (один мільйон п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто шість гривень 69 копійок) та конфіскації на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: легкового електромобіля марки «TESLA», модель «S», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, код згідно УКТЗЕД .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Згідно з постановою, 12 серпня 2018 року о 02 год. 19 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд в Україну» (ЗМК - пасажирська) митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель "Sprinter" р.н.з. України НОМЕР_2 , причіп марки «ПГ 02-Н» р.н.з. України НОМЕР_3 , яким перевозився легковий електромобіль марки «TESLA» модель «S», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, під керуванням водія - громадянина України ОСОБА_2 , який прямував у приватних справах із Словаччини до України. Разом з ним пасажиром їхав громадянин України ОСОБА_1 . Як підставу для переміщення через митний кордон України легкового електромобіля марки «TESLA» модель «S», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, громадянин України ОСОБА_1 , подав Закарпатській митниці ДФС наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (малий технічний паспорт): НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (великий технічний паспорт) НОМЕР_5 , договір купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018, власноручно заповнену митну декларацію від 12.08.2018, а також повідомив номер митної декларації типу EE-UA 205100/2018/013179 від 10.08.2018. Відповідно поданому до митного контролю договору купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018, відправником (продавцем) автомобіля є підприємство «Kempe Kalte» (93055 Regensburg Rontgenstr. 5), отримувачем (покупцем) громадянин ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2), а вартість транспортного засобу становить - 15 000,00 євро. Згідно витягу митної декларації типу EE - № UA 205100/2018/013179 від 10.08.2018, отримувачем (покупцем) автомобіля є ОСОБА_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_6 , виданий 18.03.1997 Кіцманським РВ УМВСУ в Чернівецькій області (Чернівецька область. Кіцманський район, с. Дубівці), а вартість транспортного засобу становить - 15 000,00 євро (471 453,57 грн). При проведенні митного контролю транспортного засобу виникли сумніви щодо автентичністі пакетів документів, які подавались до митного контролю та оформлення на м/п "Вишнє Німецьке" (Словаччина) та м/п "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС. 13.08.2018 листом за вих. № 152/27/07-70-20, Закарпатська митниця ДФС офіційно звернулась до митних органів Словаччини, в рамках Меморандуму укладеного між Державною митною службою України та Митним Директоратом Словацької Республіки щодо реалізації положень Угоди про співробітництво та взаємодопомогу в галузі митної справи від 15.06.1995, з метою отримання копій відповідних документів, що були надані на м/п "Вишне Німецьке" (Словаччина), як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу. 17.08.2018 Закарпатською митницею ДФС, у відповідь на вказаний запит, отримано лист Митного управління Михайлівці № 472807/2018 від 16.08.2018 (вх. номер митниці - 147/07-70/2-27) та належним чином завірені копія договору купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018, оформленого митними органами Словаччини. Відповідно до отриманого договору купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018, поданого громадянином України ОСОБА_1 словацькому митному органу, як підставу для переміщення через словацько-український кордон легкового електромобіля марки «TESLA» модель «S», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, його відправником (продавцем) є підприємство «Kempe Kalte & Klima Technik GMBH» (93055 Regensburg Rontgenstr,5 64), отримувачем (покупцем) громадянин України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), і вартість переміщуваного транспортного засобу становить 32 300 євро (1 015 196.69 грн.). У своєму поясненні від 12.08.2018 ОСОБА_1 визнав факт подання документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу, однак стверджував що подав митним органам Словаччини інший договір купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018 із вартістю транспортного засобу 32 300 євро випадково. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю легковий електромобіль марки «TESLA» модель «S», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, шляхом подання Закарпатській митниці ДФС документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.1 статті 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та необ`єктивною. Зазначає, що про час та місце розгляду справи його повідомлено не було, у тому числі на його адресу не надсилались судові повістки, телефонні дзвінки чи SMS повідомлення, в яких би вказувалась дата, час та місце розгляду справи, а про існування справи та протоколу про порушення митних правил йому відомо не було. Вважає, що такі дії суду свідчать про те, що посадові особи суду не бажали, щоб він брав участь у розгляді справи. Окрім цього, вказані дії вважає такими, що призвели до порушення його права на захист. Посилається на те, що за обставинами переміщення ним транспортного засобу через митний кордон України Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області проводилось досудове розслідування за ознаками передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України кримінального правопорушення, що він своєчасно з`являвся на всі слідчі та процесуальні дії. Окрім того, посилається на те, що органом досудового розслідування його не повідомлено про прийняте процесуальне рішення у кримінальному провадженні. Також посилається на те, що адміністративне правопорушення вчинено 12.08.2018 і на той момент діяла редакція МК України від 04.07.2018, відповідно до якої редакція ст. 467 МК України була наступною : якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладеного не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а отже, приймаючи до уваги чинне на момент вчинення порушення митних правил законодавство, останнім днем накладення на нього адміністративного стягнення було 12.02.2019. Також вказує на те, що протокол складено 18.08.2018, а останнім днем накладення на нього адміністративного стягнення було 18.02.2019, при цьому протокол до Ужгородського міськрайонного суду надійшов лише 26.02.2020. Апелянт вважає, що він вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів, а тому в його діях відсутня вина, як обов`язкова ознака передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, та відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки відсутні докази, які поза розумним сумнівом підтверджували б факт подачі апелянтом підробленого документа - договору купівлі-продажу. Просить постанову скасувати, провадження в справі закрити, а вилучений транспортний засіб повернути йому як власнику чи його представнику за дорученням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів Дутка В.М. та Олару Д.В., які підтримали апеляційну скаргу й просили провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, представника Закарпатської митниці ДМС України Селеша О.Я., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 527 МК України передбачено, що однією з постанов, що виноситься у справі про порушення митних правил митним органом або судом є постанова про проведення додаткової перевірки.

Відповідно до ст. 487МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу - повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до положень ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.

Згідно зі ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 494 МК України передбачено вимоги щодо складання протоколу про порушення митних правил, згідно якої про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Дані вимоги нормативно - правових актів при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил судом першої інстанції не були дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, ґрунтується на доказах, які містять суперечності й які не можуть бути усунуті під час розгляду справи апеляційним судом.

У підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення суддя у постанові послався на «ПМП № 3911/30500/18» від 18.08.2018 та додані до нього матеріали (не зазначивши які саме), а в обґрунтування прийнятого рішення послався на деякі з наведених вище нормативно - правових актів. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.

Однак, посилаючись на вказані вище докази, як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 митних правил та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.

Як убачається з матеріалів справи та змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, такий складено без участі останнього, що в таких відсутні дані про відмову ОСОБА_1 підписати чи одержати примірник протоколу, а також про підтвердження отримання ним такого протоколу до направлення його до суду (а. с. 1-5).

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснив, що вартість придбаного ним транспортного засобу становить - 15 000,00 євро (471 453,57 грн), що саме ця сума коштів була ним сплачена на території Німеччини за придбаний ним автомобіль.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали пояснення аналогічні за змістом до пояснень ОСОБА_1 , підтвердивши, що були очевидцями придбання ОСОБА_1 автомобіля.

Разом із тим, митним органом до протоколу додано копії документів (а. с. 8, 10, 28, 30 - 32), які не перекладені на українську мову, що не дає можливості з`ясувати які саме відомості містяться в цих документах і чи стосуються вони правопорушення, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , чи підтверджують такі вину особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Одночасно, з матеріалів справи (а. с. 9, 11, 29), які приєднані до справи не можна зробити висновок, про те, що ці документи, є документами (8,10, 28), які є перекладеними на українську мову.

Оскільки вищевказані документи не перекладені на українську мову та оскільки представник митного органу не посилався на дані, які перед направленням справи до місцевого суду перешкодили здійснити їх переклад і не клопотав про здійснення їх перекладу, апеляційний суд вважає, що ці недоліки мають бути усунуті саме посадовими особами митного органу, які здійснювали провадження у справі про порушення митних правил.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції на вказані недоліки уваги не звернув, не дав їм відповідної оцінки.

Окрім цього, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що, відповідно до поданого до митного контролю договору купівлі-продажу № без номера від 07.08.2018, відправником (продавцем) автомобіля є підприємство «Kempe Kalte» (93055 Regensburg Rontgenstr. 5), а вартість транспортного засобу становить - 15 000,00 євро.

З цього ж протоколу вбачається, що відправником (продавцем) автомобіля є підприємство «Kempe Kalte & Klima Technik GMBH» (93055 Regensburg Rontgenstr,5 64), отримувачем (покупцем) громадянин України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), і вартість переміщуваного транспортного засобу становить 32 300 євро (1 015 196.69 грн.).

З висновку експерта Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень (а. с. 66-71) вбачається, що вартість переміщуваного через митний кордон України ОСОБА_1 автомобіля становить 52 380.90 долари США.

З пояснень Смолена Д.В. - старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 м/п «Ужгород» (далі - інспектор), з огляду на те, що вищевказані документи не перекладені на українську мову не можливо дійти висновку про те, на підставі чого посадова особа митного органу вказала у протоколі про порушення митних правил вартість автомобіля 32 300 Євро (а. с. 33).

З пояснень інспектора прикордонної служби ВПС «Ужгород» Березовського А. вбачається, що такі за змістом є аналогічними до пояснень інспектора Смолена Д.В. (а. с. 36).

З пояснень оперуповноваженого УЗЕ ДЗЕ НП України в Закарпатській області Финзь В. вбачається, що такі за змістом є аналогічними до пояснень інспектора Смолена Д.В. (а. с. 35).

Апеляційний суд також зазначає, що, приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції на вказані недоліки щодо суперечностей у доказах щодо вартості автомобіля уваги також не звернув, не дав їм відповідної оцінки.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що не видається можливим дійти висновку про вартість транспортного засобу, який ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України, що пояснення ОСОБА_1 щодо вартості транспортного засобу вищевказаними доказами не спростовані, що суперечності у доказах щодо вартості автомобіля мають бути усунуті і лише після їх усунення можливо дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вищенаведене свідчить про те, що під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу та при проведенні перевірки не були з`ясовані всебічно та повно обставини справи й не зазначено в усій сукупності фактичних обставин справи, що мали місце, що доводи апеляційної скарги про неповноту та поверховість перевірки ґрунтується на матеріалах справи, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення достовірними та належними доказами не доведена.

Вищевказане в своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, свідчить про неповноту проведеної митним органом перевірки при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яку апеляційний суд у силу визначених чинними КУпАП та МК України повноважень (за відсутності обґрунтованих та вмотивованих клопотань ) позбавлений можливості усунути в ході розгляду справи.

Вказане свідчить про те, що митним органом не встановлено всіх обставин, які суттєво впливають на прийняття правильного рішення у справі.

Тому, апеляційний суд, взявши до уваги наведені вище норми МК України, КУпАП та Положення про митні декларації, а також обставини справи, доходить висновку про необхідність направлення матеріалів справи до Закарпатської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

Тому, доводи апеляційної скарги про неповноту та поверховість розгляду судом першої інстанції справи та невідповідність викладених в оскаржуваній постанові висновків фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає такими, що свідчать про допущену митним органом неповноту при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яка не може бути усунута в ході розгляду справи апеляційним судом, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави для направлення справи до митного органу для додаткової перевірки.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про закриття апеляційним судом провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України беруться до уваги і положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що під час розгляду справи та прийнятті рішення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до положень МК України вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили порушення митних правил, складання протоколів про такі правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладається на посадових осіб митних органів Державної митної служби), апеляційний суд вважає за необхідне матеріали справи щодо ОСОБА_1 повернути для проведення додаткової перевірки та належного оформлення до Закарпатської митниці ДМС, посадовою особою якої складено протокол щодо ОСОБА_1 ..

Під час проведення додаткової перевірки посадовим особам Закарпатської митниці Держмитслужби необхідно усунути вищенаведені недоліки та неповноту, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, належним чином з`ясувати всі фактичні обставини справи, а суду першої інстанції - після проведення митним органом додаткової перевірки та повторного надходження справи до суду - прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті правопорушення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Окрім того, під час проведення додаткової перевірки необхідно вирішити клопотання ОСОБА_1 про витребування з митного управління Михайлівці (Міхаловце) Кошицького краю інформацію про те чи оформлялась експортна декларація для повернення ПДВ та оригінал документа, який був вилучений 12.08.2018 працівниками митного управління Михайлівці (Міхаловце) Кошицького краю - документи, в яких містяться відомості щодо вартості автомобіля.

На підставі наведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню, а апеляційна скарга, частковому задоволенню, матеріали справи про порушення митних правил направленню до Закарпатської митниці Держмитслужби України для проведення додаткової перевірки.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а матеріали справи про порушення митних правил направити до Закарпатської митниці Держмитслужби України для проведення додаткової перевірки.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан