ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6425/20Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/309/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою місцевого суду, водій ОСОБА_1 12.04.2020 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул.Підволочиське шосе керував транспортним засобом марки Volkswagen LY35, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер або проїхати в медичний заклад відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення у зв`язку з тим, що отримав копію оскаржуваної постанови 02.07.2020 року.

Вказує, що жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки не керував транспортним засобом та не був його водієм.

Зазначає, що поліцейським було порушено вимоги ст.266 КУпАП України, а саме не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі в присутності двох свідків. Крім того, зазначає що судом не допитано свідків огляду безпосередньо у судовому засіданні.

Також звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні дані про технічний пристрій, яким здійснено відеозапис.

Вважає, що у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення є пояснення зацікавленої особи, який є працівником поліції, а тому вонине можуть бути допустимим доказом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду слід поновити з наведених у ній доводів.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд взв до уваги дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268366 від 12 квітня 2020 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 12.04.2020 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул.Підволочиське шосе керував транспортним засобом марки Volkswagen LY35, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різким запахом алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, почервонінням шкіри обличчя; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер або проїхати в медичний заклад відмовився; даними, що зафіксовані на диску з відеофіксацією вчиненого правопорушення, з якого вбачається що водій у пристуності двох свдіків відмовився проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 квітня 2020 року, у пристуності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії ЕАК №23797700 за ч.2 ст.122 КУпАП від 12 квітня 2020 року у сфері забезпечення безпеки дорожного руху, яке стало причиною зупинки керованого ним автомобіля.

Всупереч доводам апеляційної скарги, факт керування транспортним засобом вважаю повністю доведений матеріалами справи, зокрема, долученими відеоматеріалами.

Що ж стосується тієї обставини, що суддею, під час розгляду справи не було допитано свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, то сама по собі ця обставина не може свідчити про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, оскільки в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б могли викликати сумніви у достовірності фактичних обставин справи, встановлених за їх участю.

Відсутність даних про записуючий пристрій, на думку суду, не свідчить про його недопустимість, оскільки якість та обсяг відеоматеріалів відображають з достатньою повнотою стан водія його поведінку та дотримання працівниками поліції вимог закону. Доказів, що цей відеозапис сфальсифіковано чи на ньому відображено інші обставини, тощо апелянтом не надано.

Також є безпідставним посилання апелянта на порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя