ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6756/20

Номер провадження 3/495/1939/2020

21 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Південного регіонального управління Білгород-Дністровського прикордонного загіну, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого УПК 1 категорії перекладач впс «Старокозаче», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

04.11.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Південного регіонального управління Білгород-Дністровського прикордонного загіну, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу № 031267 від 03.11.2020 року про вчинення військового адміністративного правопорушення вбачається наступне.

29.09.2020 року о 05 год. 20 хв., ОСОБА_1 перебував у ППР «Старокозаче», де було виявлено перевищенням ним службових повноважень при прийнятті рішення на пропуск транспортного засобу, без відповідного оформлення, що призвело до порушення вимог ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.17 ч.5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затверджений ММВС України № 1261 від 19.10.2015 року, що вчинено в особливий період, за що передбаченого відповідальність за ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав суду письмові пояснення, згідно яких встановлено наступне.

В період з 08:00 28.09.2020 року по 08:00 29.09.2020 року, ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в п/н «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску» в пункті пропуску «Старокозаче». Наказ на охорону ДКУ ставив старший зміни прикордонних нарядів впс «Старокозаче».

Під час постановки наказу всім військовослужбовцям було наголошено на: забороні втягування в протиправну та корупційну діяльність, а також відповідальності за вчинення таких дій: сумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків під час несення служби.

29.09.2020 року о 04:20 год., перебуваючи в прикордонному наряді «СПНв ППр » в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче» до ОСОБА_1 підійшов співробітник митниці, який перебував на службі та розповів , що під час оформлення вантажного автомобіля, який рухався на виїзд з України водій забув пакет документів на вантаж та попросив передати дані документи. В цей час на виїзд з України не було жодного транспортного засобу і службового транспорту в ППр не мас. Даний службовець повіз документи на власному транспортному засобі разом з військовослужбовцем ДПСУ, який перебував в п/н «ОТЗ» ст. прапорщиком ОСОБА_2 , щоб уникнути нестандартних ситуацій та запобігти будь - яким правопорушенням . Дані особи не доїжджаючи 300 метрів до ППр «Тудора» віддали документи суміжній стороні та повернулися назад в ППр «Старокозаче», де були відсутні близько 7 хвилин,що видно на камері відео споетереження.

ОСОБА_3 зазначив, що ніякого порушення ДКУ не було, даний транспортний засіб прибув в ППр «Старокозаче» не для оформлення на виїзд з України, а даний службовець прибув нею на робоче місце та не мав на меті перетинання ДКУ взагалі. Даний транспортний засіб прибув о 08.00 год. 28.09.2020 року в ППр «Старокозаче» та був запущений на територію пункта пропуска згідно списків особистих транспортних засобів , які подало керівництво Білгород - Дністровського митного поста, де і перебував на стоянці. Ніякого пропуску транспортного засобу без належного оформлення він не здійснював, так як він не мав на меті взагалі перетинання державного кордону. Згідно ч.2, ст..6 розділу II ЗУ «Про прикордонний контроль" вказано, що початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженої службової особи ДПСУ.

Отже, ОСОБА_3 вказує, що ніяких протиправних дій він не вчиняв та його дії ніяких шкідливих чи негативних наслідків не спричинили, дана ситуація виявилась не стандартна і прийняття такого рішення для її_ вирішення виявились достатніми. Службовцем митного органу та військовослужбовцем ДПСУ не було порушено жодних вимог чинного законодавства.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, стосовно якої складено даний протокол, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обов`язок доказування в справах про правопорушення лежить на посадовій особі, яку уповноважено складати адміністративні матеріали.

Так, згідно зазначеного протоколу ОСОБА_1 інкримінується адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-14 КпАП з підстав перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Між тим, вказаний протокол складений з порушенням діючого законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Аналізуючи все вище наведене, встановлено, що протокол про військове адміністративне правопорушення складений з помилками, що суперечить діючому законодавству, а також відсутні будь-які належні докази вчинення будь-якого адміністративного правопорушення та належна кваліфікація дій, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, у разі чого вказаний протокол не може бути доказом по справі.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, ч.2 ст. 172-14, ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 495/6756/20 про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Мишко