ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/4949/19, 644/4950/19 Суддя 1-ї інстанції: Сітало А.К.
Провадження № 33/818/4/20
Категорія: ст. 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оррджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строк один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 28.05.2019 року о 21.30 керуючи автомобілем FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. С. Грицевця біля буд. №29 в м. Харкові став учасником дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), а саме допустив зіткнення з автомобілем SKODA, реэстраційний номер НОМЕР_2 , після чого залишив на порушення встановлених правил місце ДТП до якої був причетний.

Крім того, ОСОБА_1 28.05.2019 року о 21.30 керував автомобілем FORD MONDEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. С. Грицевця біля буд. №29 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, і відмовився від проходження передбаченого законом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.10 (А) та п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року винесене незаконно та підлягає скасуванню, оскільки заступник командира роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Гармаш П.Ю. не є відповідним спеціалістом з встановлення в особи наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт зазначає, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він вважає, що у нього не було ніяких ознак алкогольного сп`яніння тому і проходження такого огляду безпідставне, та таке, що принижує його гідність.

Вважає що, судом було визнано, що для дослідження матеріалів справи необхідно вивчити відеозаписи та необхідно провести судове засідання за участю працівника поліції Гармаша П.Ю., однак не зважаючи на це судом було проведено розгляд справи без детального вивчення фактичних обставин та винесено необґрунтовану постанову якою його визнано винним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, та оскільки апелянт не оскаржує постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року в частині визнання його винним за ст. 122-4 КУпАП, апеляційний суд не переглядає справу в цій частині.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що посилання ОСОБА_1 на те, що він при керуванні автомобілем був тверезий не впливає на правильність прийнятого рішення, оскільки він визнаний винним у тому, що порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, він після дорожньо-транспортної пригоди на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

Посилання останнього на те, що між ним та працівниками поліції відбувся конфлікт не звільняє водія пройти огляд на стан сп`яніння при наявності у працівників поліції підозр на це. Ознаки сп`яніння викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення по відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Тому апеляційний суд не бере до уваги, доводи апелянта про те, що йому не було відомо про відповідальність за недотримання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та розмір санкцій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не спростовує викладені в протоколі серії ОБ №181489 від 28.05.2019 року обставини.

Відкидає апеляційний суд доводи про те, що заступник командира роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Гармаш П.Ю. не є відповідним спеціалістом з встановлення в особи наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до протоколу серії ОБ №181489 від 28.05.2019 року було складено за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, та підстав вважати що інспектор поліції Гармаш П.Ю. не мав повноважень на його складання, апеляційний суд не має.

Також апеляційний суд критично оцінює посилання на те, що в ОСОБА_1 , були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається зі змісту рапорту інспектора поліції ОСОБА_2 . під час патрулювання екіпажу 4051 було отримано виклик про дорожньо-транспортну пригоду без травмованих за адресою: м. Харків, вул. С.Грицевця, 29. Прибувши на місце було виявлено автомобілі Форд, державний номер НОМЕР_1 та Шкоду державний номер НОМЕР_2 . Під час спілкування з водієм автомобіля Форд - ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого він сів за кермо свого автомобіля та поїхав з місця, після чого його було зупинено на вул. С.Грицевця 29-А в м. Харкові. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я.

Приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху України зобов`язано водія пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та об`єктивну оцінку та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 24.03.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик