Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
12.05.2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1

за ст. 44 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

31.03.2020 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44 3 КУпАП, зокрема в протоколі зазначено, що остання 30.03.2020 року о 10.42 год. за адресою вул. Череднюка, 58 смт Новоархангельськ здійснювала торгівлю з рук в невстановленому місці, чим порушила вимоги абзацу 5 підпункту 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та надала наступні пояснення, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 . 30.03.2020 року близько 10.00 год. вона біля воріт зазначеного вище домоволодіння поставила сумку з банками (в яких були консервовані гриби), оскільки мали приїхати її діти та забрати їх, а сама пішла поратись по господарству. Через деякий час приїхали працівники поліції та повідомили їй, що надійшло повідомлення про те, що вона здійснює торгівлю у невстановленому місці, на що вона їм повідомила, що консервацію мають забрати діти, які приїдуть протягом години. Після чого працівник поліції запропонував їй розписатись на якомусь папері, сказав, що це для списання матеріалів, та що випадку торгівлі не встановлено. Вона біля свого домоволодіння взагалі за свого життя не здійснювала будь-якої торгівлі. Просила суд прийняти об`єктивне рішення по справі.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах, і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП наголошує на тому, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

У ст. 256 КУпАП закріплено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд звертає увагу, що протокол серії ГР № 295943 від 30.03.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі чітко не вказано, в чому полягала суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , оскільки норма ст. 44 3 КУпАП є бланкетною і самостійно не встановлює норми поведінки, а має відсильний характер до інших нормативних актів.

За ст. 44 3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, з встановленням адміністративного стягнення у виді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою, що склала протокол, не розкрита жодна із складових об`єктивної сторони диспозиції ст. 44 3 КУпАП, зазначено лише, що ОСОБА_1 порушила п. 2 п. п. 4 абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, але ця норма передбачає заборону «до 24 квітня 2020 р. в одному міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, крім перевезень автомобільними транспортними засобами, передбаченими в абзаці четвертому цього підпункту», хоча зі змісту протоколу та доданих до нього слідує, що порушниця вчинила торгівлю продуктами харчування, а тому на думку суду не зазначено правильно (конкретно), яку саме норму зазначеного нормативно правового акту не дотримано останньою та також не розкрито зміст порушення норми вищезазначеної постанови.

Таке формулювання є неконкретним, незрозумілим та суперечливим, оскільки не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього.

В розрізі поняття ст. 1 Закону України «Про поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції відповідно до ст. 2 Закону України «Про поліцію» є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої

Ст. 3 Закону України «Про поліцію» наголошує на тому, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 2 ст. 254 КУпАП визначено, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи органів поліції уповноважені складати протоколи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44 3 КУпАП.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

До матеріалів справи не долучено жодних відносних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При матеріалах наявна інформація про надходження анонімного повідомлення, рапорт та довідка працівників поліції, які не можуть самі по собі вказувати на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке їй інкримінується, оскільки є тільки припущенням. Працівниками поліції не здійснено жодних заходів на встановлення особи, яка повідомила про вчиняєме правопорушення, не опитано її, даної можливості і позбавлений суд.

А тому докази, отримані працівниками поліції відносно ОСОБА_1 , не можуть визнаватись відносними, оскільки не відтворюють фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та допустимими, оскільки отримані з порушенням норм процесу та вичерпана можливість їх отримання.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП на працівників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складення протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП мають бути додані до протоколу, та/або посилання на які повинні міститься в самому протоколі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно змінювати обвинувачення, вносити доповнення, зміни у протокол про адміністративне правопорушення, так як судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» № 36673/04, рішення від 30.05.2013 року, серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами адміністративної справи не встановлено того, що ОСОБА_1 здійснила правопорушення передбачене ст. 44 3 КУпАП, отже, на думку суду, відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторони зазначеного правопорушення, які є обов`язковими складовими будь-якого адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП і тому провадження відносно останньої підлягає закриттю.

Підстава закриття в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення регламентована в п. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ст. ст. 1, 7, 9, 44 3 , 245, 247 п. 1, 251, 254, 255, 256 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44 3 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: