Справа № 199/1296/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25.03.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 16.02.2020 о 13:50 годині на вул. Широка, 45 у місті Дніпрі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

16.03.2020 ОСОБА_1 направив до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без його участі. Крім того, 16.03.2020 ОСОБА_1 направив до суду клопотання, відповідно до якого просив суд закрити дану справу, оскільки зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що у вказаний день та час він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності та своїх підтверджень не знайшли.

Вивчивши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як слідує з відеозапису з нагрудних камер працівника поліції, який долучений до справи та переглянутий в судовому засіданні, слідує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовився, а, навпаки, надав свою згоду, проте відеозапис на цьому припиняється. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не тільки не спростовані, але і знайшли своє підтвердження, враховуючи і те, що сама фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння даним відеозаписом не зафіксована.

За таких обставин суд ставить під сумнів письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не може прийняти їх до уваги як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі письмові пояснення спростовані відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

За таких обставин слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко