33/804/88/20
263/439/20

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Єдиний унікальний номер 263/439/20
Номер провадження 33/804/88/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Меркулової Я.О., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 січня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.
Особи, що брали участь
у розгляді справи: ОСОБА_1
захисник Нікітін С.І.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 6 січня 2020 року о 10:02 год. у м. Маріуполі в Центральному районі по вул. Шевченко біля б. 224, керував транспортним засобом ЗАЗ «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в КППУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки внесені в нього відомості є недостовірними.
Так, працівники поліції зупинили його транспортний засіб безпідставно, з вигаданої причини, що він ніби то неадекватно керував автомобілем.
При собі у нього не було свідоцтва про реєстрацію автомобіля та страхового полісу, однак він зателефонував господарю автомобіля і той через декілька хвилин привіз вказані документи. За цей час у працівників поліції не було претензій щодо його стану та раптово вони стали його звинувачувати, що він нібито перебуває у стані наркотичного сп`яніння. При цьому поліцейський безпідставно вигадував признаки сп`яніння, поводив себе цинічно, маніпулював фактами, використовував неслужбову лексику, тим самим принижував його гідність.
Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не свідчили про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, про що заявили поліцейським. Вказані свідки підписали протокол не заповненим після чого поїхали з місця події.
Ці обставини підтверджуються відеозаписом, доданим до протоколу. Але поліцейськими не надані суду відеозаписи події в період часу з 10:36 по 11:06 годину, тобто 30 хвилин події не було досліджено суддею та не надано цьому оцінки, хоча саме в цей час складався протокол у відсутності свідків.
Більш того вказує, що після вищезазначених подій він злякався поліцейських, тому протокол не підписав та вирішив як можна скоріше завершити з ними спілкування, і відмовився від безпідставно запропонованого медичного огляду, та вирішив доказувати свою очевидну невинність іншим, більш безпечним способом у суді. Для цього він 19 січня 2020 року здав у медичному закладі своє біологічне середовище на дослідження, виходячи з того, що ознаки вживання наркотиків зберігаються тривалий час місяць і більше.
27 січня 2020 року він приймав участь в розгляді справи, давав свої пояснення про невинність та просив відкласти судовий розгляд для надання довідки з наркодіспансеру. Розгляд був відкладений на тиждень. 03 лютого 2020 року він з`явився до суду, однак йому стало відомо, що справа розглянута 30 січня 2020 року і він отримав копію оскаржуваної постанови. На 30 січня 2020 року його не викликали, повістки не вручали, чим порушені його права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП.
Вважає, що в справі не має жодного доказу про наявність в нього хоча б однієї з ознак наркотичного сп`яніння, тому у поліцейських не було підстав вимагати від нього проходження медичного огляду, про що свідчить і той факт, що після складання протоколу його не було відсторонено від керування відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП.
Позиції інших учасників справи про адміністративне правопорушення
Захисник підтримав апеляційну скаргу. Вважає судове рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню , а справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви суду
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 та в матеріалах справи не міститься відомості про належне і своєчасне його повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 30 січня 2020 року в Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області.
З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.
За таких обставин постанова судді як незаконна підлягає скасуванню.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За результатами апеляційного розгляду суддя апеляційного суду дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Так, з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення від 6 січня 2020 року, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. При цьому,один із свідків зауважила, що вона підписує у своїх поясненнях факт саме відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не факт наявності цих ознак, але зазначила про неадекватну поведінку водія.
З цього ж відеозапису також вбачається, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу присутніми не були. В ході апеляційного розгляду вони підтвердили цей факт, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. При цьому зазначили, що поліцейські повідомили їм, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Але ознак стану ОСОБА_1 , зазначених в протоколі, вони не бачили. З цього приводу слід звернути увагу, що свідки не є фахівцями в галузі наркології. Тому вказані обставини не є підставою для визнання неправдивими відомостей, зазначених в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Їх пояснень, доданих до протоколу, наданих в ході апеляційного розгляду та матеріалів відеозапису достатньо на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Більш того, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не заперечував, що після його зупинки та тривалого спілкування з поліцейськими, відмовився від запропонованого проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.
Апеляційні доводи про безпідставність його зупинки, що він нібито перебував у стані наркотичного сп`яніння, приниження його честі та гідності з боку поліцейських, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він дії поліцейських не оскаржив. Більш того, за відомостями Управління організаційно- аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Донецькій області 6 січня 2020 року о 10:01 час. на телефон екстреної допомоги поліції «102» надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля «Део Ланос», державний номер НОМЕР_2 здійснює керування транспортним засобом у наркотичному сп`янінні. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був зупинений о 10:02 години, що свідчить про оперативне реагування поліції на повідомлення. Отже, відсутні підстави вважати, що поліцейські діяли в супереч положенням Закону «Про поліцію», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння… Тому факти, викладені в протоколі, відповідають події.
Додана до апеляційної скарги довідка про проходження ОСОБА_1 19 січня 2020 року медогляду на стан наркотичного сп`яніння з висновком про відсутність цих ознак, також не свідчить про його невинуватість, оскільки він притягнутий до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду в медичному закладі охорони здоров`я на такий стан.
Відповідно до п. 2.5 ПДР Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі відмови водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.
Тому підстави для задоволення апеляційної скарги в частині закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відсутні .
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І.