Справа №621/616/20
Постанова

Іменем України

03 квітня 2020 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Горбунова Р.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 391133 від 03.03.2020 ОСОБА_1 ставиться в вину порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке виявилося у тому, що 03.03.2020, о 07 год 00 хв, по вул. Бутівській в м. Зміїв Харківської області, керував належним ОСОБА_2 автомобілем БМВ-316, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою приладу Драгер (ARKL№0231) у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 391134 від 03.03.2020 ОСОБА_1 ставиться в вину порушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке виявилося у тому, що 03.03.2020, о 07 год 00 хв, по вул. Бутівській в м. Зміїв Харківської області, керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем БМВ-316, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в залежності від дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду (дерево), в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20.03.2020 постановлено доставити ОСОБА_1 у судове засідання на 09 год 30 хв 03.04.2020.

Відомостей щодо виконання даної постанови до суду на надходило.

Відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» 11 від 17.04. 2014 р., розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправдних зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Учасники справи повинні добросовісно здійснювати та використовувати свої права та обов`язки.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, нез`явлення сторін та представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необгрунтованих клопотань. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогамстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є ОСОБА_3 , стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те, що законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що згідно положень ст. 268 КУпАП, інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, не відносяться до правопорушень, по яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, наявність в протколі про адміністративне правопорушення особистого підпису ОСОБА_1 про те, що він обізнаний про розгляд справи у тримісячний строк Зміївським районним судом Харківської області, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391133 від 03.03.2020, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391134 від 03.03.2020, даними рапорту від 03.03.2020 за № 1679; результатами тесту Драгер, схемою дорожньо - трансопортної пригоди від 03.03.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , довідкою начальника Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області, з якої вбачається, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 вилучене співробітниками поліції (а.с. 1-9)

Дані докази узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів .

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 накласти, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу, а також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., які перерахувати на номер рахунку (відповідно до міжнародного номера банківського рахунку IBAN) UA0020001, отримувач: ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: