Справа № 199/8796/20
ПОСТАНОВА

іменем України

23.12.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2020 року приблизно о 14:50 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ман» № НОМЕР_1 , по вул. Куликівська, 23 у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай туксон» НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має.

ОСОБА_1 до суду не зявився.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що останній був належним чином повідомлений працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у судове засідання, призначене на 18.12.2020 року, а також шляхом направлення поштового у судове засідання на 23,.12.2020 року, на яке ОСОБА_1 у зазначений час та місце до суду не з`явився.

Вважаю, що ОСОБА_1 був судом належним чином повідомлений на 23.12.2020 року, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Окрім того, суд звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105674 від 26.11.2020 року;

- схемою місця ДТП від 26.11.2020 року;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_1 , згідно яких він свою провину визнав.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, ушкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна.

Призначаючи вид покарання, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 , згідно своїх письмових пояснень свою провину фактично визнав у повному обсязі, автомобіль правопорушника застраховано і тому може бути вирішено питання про відшкодування шкоди, те, що під час ДТП ніхто не отримав тілесних ушкоджень, в матеріалах справи відсутні відомості або заяви, щодо призначення особі покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, відсутні відомості про те, що він у минулому притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення, негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало.

При цьому суд констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема те, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.13.1 ПДР України, в результаті чого допустив скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Характер вчиненого ним правопорушення, не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, тому вважаю за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов