328/482/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м.Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Токмацького районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР 284561 від 04.03.2020 та додані матеріали, відповідно до яких 26.02.2020 о 08 годині ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків, щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , внаслідок чого останній з 13.01.2020 по 26.02.2020 без поважних причин пропустив заняття в кількості 28 навчальних днів (126 навчальних годин) в ДНЗ БЦПТ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що весь час контролювала навчання сина, останній час не має можливості в телефонному режимі спілкуватися з викладачами, так як не має телефону. Також пояснила, що син має намір перевестися в інший навчальний заклад, так як професія кухар йому не подобається. На цей час не працює, в зв`язку з запровадженням 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України карантинних заходів на території України.

Вивчивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.184 КУпАП, адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ст.9 КУпАП одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в ДНЗ «Багатопрофільний центр професійно-технічної освіти», та в період з 13.01.2020 по 26.02.2020 без поважних причин пропустив заняття в кількості 28 навчальних днів (126 навчальних годин).

Є не зрозумілим, в яких саме діях ОСОБА_1 проявилось неналежне виховання сина, не зазначена форма вини, та чи є між неналежним вихованням дитини та наслідками (які також не вказані) причинний зв`язок.

При накладанні адміністративного стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, суд, крім іншого, повинен враховувати особу порушника, але в матеріалах справи відсутні характеризуючі дані на ОСОБА_1 , довідка про склад її сім`ї.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

А згідно зі ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити встановлені докази провини правопорушника в даному адміністративному правопорушенні, які повинні бути зафіксовані належним чином іншими матеріалами справи.

Враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Суддя не зобов`язаний та не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.

Відповідно до статей 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Враховуючи законодавчо закріплений принцип презумпції невинуватості, оцінюючи докази, всі сумніви та суперечності рахуються на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, на підставі чого, відповідно до п.3 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя