Провадження № 33/4820/181/20
Справа № 682/42/20 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника Андрієвського О.А., розглянув в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2020 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, не одружений, з вищою освітою, протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 28 грудня 2019 року о 23 год. 15 хв. в м. Славута по вул. Лісній, він керував автомобілем "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп"яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, позаяк викладені обставини у протоколі та в постанові суду не відповідають дійсності. Вказує, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, вживав спиртне з товаришем вже тоді, коли зупинив автомобіль. Вважає, що вимоги працівників поліції щодо пред`явлення посвідчення водія були незаконними. Працівники поліції його не зупиняли, а під`їхали лише тоді, коли його автомобіль вже був припаркований, перед тим як сісти за кермо автомобіля, спиртних напоїв не вживав. Поліцейські не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а відразу запропонували пройти огляд в медичному закладі. Вважає, що працівники поліції порушили вимоги ст.266 КУпАП, в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили постанову суду скасувати та закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 29 грудня 2019 року був складений поліцейським СРПП №4 Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції Синюком Д.С., 28 грудня 2019 року о 23 год. 05 хв. в м. Славуті по вул. Лісній, 19, ОСОБА_1 керував автомобілем "Ford Transit Connect", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції безпосередньо не допитував свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відтак не повинен посилатись на письмові пояснення свідків, які не були безпосередньо допитані судом, однак такі обставини не можуть слугувати підставами для скасування постанови суду та закриття провадження в справі, зважаючи, що апелянтом не оспорюється факт присутності цих двох свідків при його відмові від огляду.

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт вживання алкогольних напоїв (лише вказував на їх вживання після зупинки транспортного засобу) та факт присутності свідків під час такої відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не керував, а вживав спиртні напої з товаришем вже тоді, коли автомобіль був зупинений та припаркований, не можуть бути враховані, позаяк такі доводи суперечать сукупності досліджених доказів по справі, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якими погоджується апеляційний суд.

Даними запису відеофіксування вчиненого правопорушення зафіксовано, як ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом, за яким рухалися працівники поліції, та зупинився на стоянці біля будинку, одразу ж за автомобілем ОСОБА_1 зупинився автомобіль працівників поліції. В подальшому до автомобіля ОСОБА_1 підійшов поліцейський та відповідно до вимог закону висунув вимогу пред`явити посвідчення водія і документи на транспортний засіб, що експлуатується в Україні на іноземних номерах. Дані відеозапису спростовують доводи ОСОБА_1 в апеляційному суді, що працівники поліції під`їхали до його автомобіля через півгодини після його зупинки.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутнє направлення поліцейського на огляд, що дає підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду, не можуть бути враховані. В разі згоди на проходження огляду на стан сп`яніння направлення поліцейського на огляд мало б залишатись в медичному закладі. Про те, що ОСОБА_1 був направлений поліцейським на огляд, свідчать дані висновку лікаря (а.с.2), згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (які зафіксовані у протоколі), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та даними відеозапису, також сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорював факту вживання ним алкогольних напоїв, що підтверджує повноваження поліцейських вимагати проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ті обставини, що поліцейські під`їхали до автомобіля, яким до того керував ОСОБА_1 , який вже був зупинений, не дають підстав для висновку, що в поліцейських не було правових підстав для направлення ОСОБА_1 , в якого були ознаки вживання алкогольних напоїв, для огляду на стан сп`яніння. Зібрані докази свідчать, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд безпосередньо в медичному закладі, що є його правом, від проходження якого вже в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Вказані обставини не вказують про порушення поліцейськими процедури направлення водія на огляд, відтак такі доводи апелянта та його захисника під час апеляційного розгляду не можуть бути враховані апеляційним судом як підстави для скасування постанови суду з цих підстав.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя