Провадження № 3/331/175/2020
Єдиний унікальний номер 331/246/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2020 року о 02 год. 25 хв. біля будинку № 51 розташованого по вул. Чабаненка у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіславши до суду письмові пояснення, згідно яких 12.01.2020 він їхав з м. Київ додому, в нічний час йому зателефонувала колишня дружина та попросила її відвезти додому. У районі вул.. Академіка Чабаненка його зупинили працівники поліції та звинуватися у вживанні алкогольних напоїв, але це не відповідало дійсності. Так як він поспішав, оскільки колишня дружина погано себе почувала, він відмовився проходити обстеження. Найближчим часом він самостійно звернувся до лікарського закладу та пройшов огляд, результат, який був негативним. Просив закрити провадження щодо нього.

Захисник правопорушника ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що працівниками поліції було безпідставно зупинено автомобіль ОСОБА_1 , оскільки він ніяких порушень ПДР України не допускав, ані протокол, ані постанова з цього приводу щодо нього не складались. В такому разі вважає усі подальші дії поліцейських також незаконними. Крім того, правопорушнику не роз`яснювали наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив також врахувати самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, у якому зазначено, що він тверезий.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони стояли разом біля кіоску та пили каву, коли працівники поліції запросили їх бути свідками. Пам`ятають, що біля автомобілю Мерседес перебував чоловік, який відмовився пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські йому щось роз`яснювали та підписували документи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На відеозаписі подій, продемонстрованому у судовому засіданні, зафіксовано момент о 2.29 годин, коли поліцейські спілкуються із водієм, який повідомляє, що він їде додому, у автомобілі перебуває його колишня дружина, зазначає, що алкогольні напої не вживав, від проходження обстеження як на місці зупинки, так і у лікарському закладі відмовляється. Поліцейські повідомляють, що у такому разі на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, водій зазначає, що йому все зрозуміло. О 2.41 приходять поняті та водія знову запитуються про необхідність пройти обстеження, він знову відмовляться. О 3.44 поліцейські складають протокол, видають тимчасове посвідчення на право керування транспортним засобом.

Крім того, у судовому засіданні суддею досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 209141 від 12.01.2020 року;

- витяг з підсистеми «Адмінпрактика» щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху;

- довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майора поліції Ніценко Ю.І., згідно якої ОСОБА_1 документований посвідченням водія НОМЕР_2 від 15.02.2012 року;

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, а також, що водій від проходження огляду відмовився;

- направлення на огляд до КУ «ЗОНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.01.2020 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, а також, що водій від проходження огляду відмовився;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.01.2020 року, згідно яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовивсявід проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- рапорт старшого лейтенанта поліції Ланцевича І. щодо обставин зупинки транспортного засобу «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

У судовому засіданні захисник наполягав на тому, що зупинка ОСОБА_1 була незаконною, тому і усі дії поліцейських також необхідно визнати неправомірними. Суд не погоджується із такими доводами сторони захисту та зазначає, що згідно до рапорту поліцейського ОСОБА_5 І. автомобіля ОСОБА_1 було зупинено саме за порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В той же час, статею 30 вказано вище Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Аналіз діючого законодавства свідчить, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке входить до компетенції органів поліції, не є імперативним обов`язком поліцейських, оскільки до їх компетенції належить і застосуванні інших заходів впливу, у тому числі превентивних, які не обов`язково можуть стосуватися складання протоколу або винесенням постанови у рамках КУпАП. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання дій поліцейських з приводу направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння неправомвірними, оскільки після зупинки та спілкуання із водієм працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в акті від 12.01.2020.

Посилання правопорушника на те, що йому не роз`яснили наслідки відмови від проходженняя обстеження, також не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські двічі повідомляють ОСОБА_1 що у разі відмови від проходження обстеження на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КАпАП.

У судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_2 надав суду для дослідження акт медичного огляду на стан сп`яніння від 12.01.2020 року, згідно якого у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Оцінюючи зазначений доказ суддя враховує вимоги ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено у судовому засіданні працівники поліції 12.01.2020 видали ОСОБА_1 направлення на проходження обстеження та у присутності двох свідків роз`яснили необхідність його проходження, порядок обстеження та відповідальність за відмову, однак ОСОБА_1 відмовився виконати законну вимогу працівників поліції та пройти обстеження у їх присутності із дотриманням норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. За таких обставин суд вважає, що самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не відповідає вимогам КУпАП, тому акт огляду від 12.01.2020 суд вважає недійним та відкидає із числа доказів по справі.

Таким чином, під час дослідження справи, суддею встановлено, що 12.01.2020 року о 02 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , під час спілкування у останнього співробітниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Співробітниками поліції було запропоновано пройти медичне обстеження на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, враховуючи, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови від проходження медичного обстеження підтверджені належними доказами, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він підлягає накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.) одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300, рахунок: UA0008001, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн., отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова