Справа № 206/810/20
Провадження № 3/206/792/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

17.04.2020року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.01.2020 року о 03:00 год. в м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 77, керував т/з Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремор рук, зіниці очей не реагують на світло. Результат на КП "ОМПЦЛЗ" ДОР", на вул. Новосільна, 1, показав, що ОСОБА_1 дійсно керував т/з під впливом наркотичних речовин, а саме канабісу, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи. Клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень щодо протоколу на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлявся про розгляд справи.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 а). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 213194 від 12.02.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2020 року о 03:00 год. в м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 77, керував т/з Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремор рук, зіниці очей не реагують на світло. Результат на КП "ОМПЦЛЗ" ДОР", на вул. Новосільна, 1, показав, що ОСОБА_1 дійсно керував т/з під впливом наркотичних речовин, а саме канабісу; висновком щодо результатів медичного огляду № 172 від 11.01.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Самарського районного суду м. Дніпропетровська суду 25.02.2020 року, 18.03.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи для розгляду до Олександрійського міськрайонного суду Кіровогорадської області, за місцем його проживання, у зв`язку із введенням карантину. Того ж дня справу було направлено до Олександрійського міськрайонного суду Кіровогорадської області для розгляду за підсудністю, проте 13.04.2020 року справу було повернуто на розгляд до Самарського районного суду м. Дніпропетровська постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровогорадської області від 26.03.2020 року, оскільки на думку судді підсудність вже була визначена органами поліції за Самарським районним судом м. Дніпропетровська, а клопотання ОСОБА_1 про зміну підсудності не відноситься до компетенції суду.

Таким чином на день надходження справи до суду 13.04.2020 року та її розгляду скінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, п.7. ч.1 ст.247, ст.ст.130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, в зв`язку з закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна