П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А. з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Редзеля М.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 288022 від 19 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , 19 грудня 2019 року о 17 год. 54 хв., в м. Рівному вул. Дубенська, 17, керував транспортним засобом RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Редзель М.М. заперечив щодо протоколу про адміністративне правопорушення та просив суд провадження по справі закрити у зв`язку із порушенням працівниками поліції при складанні протоколу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції та відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи внаслідок перенесеного професійного захворювання, а також страждає на цукровий діабет другої групи. За станом здоров`я він взагалі не може вживати алкоголь, оскільки це буде загрожувати його життю, а ознаки начебто алкогольного сп`яніння, є наслідками тих фізичних вад, яких зазнало здоров`я ОСОБА_2 внаслідок наявних у нього хронічних захворювань, а також необхідності ввести інсулін.

Суд, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Редзеля М.М., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП , огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція) регламентовано аналогічний порядок.

Порядок дій поліцейського у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду в закладі охорони здоров`я передбачена в п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено дії працівника поліції у разі відмови порушника пройти необхідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками поліції заздалегідь роздрукованих пояснень свідків є неналежними та недопустимими доказами у справі.

На підтвердження хвороби ОСОБА_2 було надано копії Епікризу ОСОБА_3 В ОСОБА_4 А. №911 та копія Довідки №2 виданої КП "Рівненський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення" зі змісту яких вбачається що ОСОБА_1 є потерпілим від ЧАЕС ІІІ групи, інвалід ІІ групи, з діагнозом цукровий діабет, ІІ тип, що потребує введення інсуліну, важка форма, також ОСОБА_3 хворіє гіпертонічною хворобою ІІ та ІІІ ступ, ризик ІV та поширеним остеохондрозом з переважним ураженням шийно-грудного та поперекового відділу хребта. Зазначено, що ОСОБА_1 постійно проходить лікування амбулаторно та стаціонарно.

Підставою для огляду водія, були виявлені в ОСОБА_1 працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Однак, в поясненнях свідків відсутні будь-які відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (яких саме).

Відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, не містить доказів, що ОСОБА_1 у медичному закладі, за вказаних у протоколі обставин, було запропоновано проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та він відмовився від такого огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Виходячи з правил ст. 266 КУпАП та за вищевказаних обставин, відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Доля В.А.