Справа № 606/246/20
Постанова

іменем України

23 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

з участю прокурора Габрука О.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області із Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли для розгляду матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається із протоколу №16 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, від 22 січня 2020 року, ОСОБА_2 , працюючи з 5 липня 2013 року по 29 вересня 2017 року диспетчером ДПРЧ-12 Управління ДСНС України в Тернопільській області та відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного Закону, достовірно знаючи про необхідність подання (оприлюднення) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави до 1 квітня 2018 року (після звільнення з роботи), порушуючи вимоги абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, тобто 27 грудня 2018 року подав (оприлюднив) на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (після звільнення з роботи) за 2017 рік, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зарахований в кадри ДСНС України та призначений диспетчером 12 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Тернопільській області, що підтверджується витягом з наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 5 липня 2013 року № 77.

Згідно із витягом із наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 29 вересня 2017 року № 563 з 30 вересня 2017 року звільнено старшину служби цивільного захисту ОСОБА_2 , диспетчера 12 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Тернопільській області.

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`яз ану з виконанням функцій держави, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та вказав, що після звільнення з роботи диспетчера 12 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Тернопільській області його було усно повідомлено про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік до Національного агентства з питань запобігання корупції дійсно до 1 квітня 2018 року, однак таку декларацію він не подав, а подав лише 27 грудня 2018 року, оскільки тривалий час перебував за межами України. Крім того, пояснив, що вперше він зустрівся із начальником 1-го сектору(протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Войнаровським З.Б. 22 січня 2020 року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 . До цього часу жодних повідомлень, повісток від вказаного органу йому не надходило. Просить справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки в нього не було умислу не подавати зазначену декларацію поза встановленим законом строком.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 подав декларацію за 2017 рік (після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави), 27 грудня 2018 року.

Згідно з поясненнями останнього невчасна подача декларації була викликана перебуванням його тривалий час за межами України, внаслідок чого він не зміг своєчасно подати таку декларацію.

Аналізуючи вказане, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Не здобуто таких доказів і під час судового розгляду зазначеної справи.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_2 вбачається несвоєчасне подання декларації, але з причин, що не залежали від його волі, тому суд приходить висновку про відсутність в діях останнього суб`єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки (стратегічних розслідувань) в Тернопільській області Департаменту захисту економіки (стратегічних розслідувань) Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДСР НП України.

Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року, визначається механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п.2-5 розділу ІІ Порядку Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції. Посадові особи ДСР НП України відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

У своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі №800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Управління стратегічних розслідувань до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

За вказаних обставин Управлінням стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого чинним законодавством порядку виявлення та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_2 .

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд приходить до висновку про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_2 відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуюча суддя