Єдиний унікальний номер 219/596/20
Номер провадження 33/804/208/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Долі В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Басана Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 13 січня 2020 року, о 15 годині 57 хвилин, на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанськ 717 км на БП 2П004, керував транспортним засобом ВМW - 320, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, сухість в порожнині рота), від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десят тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду, які викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що при зупинці його транспортного засобу на блокпосту між ним та військовими виникла конфліктна ситуація, оскільки вони стали обшукувати автомобіль, принижуючи його пасажирку ОСОБА_2 , виражаючись при цьому нецензурною лайкою; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснено ст. 268 КУпАП, у тому числі право на користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; направлення для проходження медичного огляду, у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не видавалось; судом першої інстанції в якості доказів використані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який не був безпосередньо допитаний в суді та не попереджувався про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю доповідача, думку ОСОБА_1 , його захисника Басана Ю.П., які просили скасувати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за обставини, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 061625 від 13.01.2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та у якому зазначено, що ОСОБА_1 13 січня 2020 року, о 15 годині 57 хвилин, на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанськ 717 км на БП 2П004, керував транспортним засобом ВМW - 320, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, сухість в порожнині рота), від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Протокол складено в присутності двох свідків, які підтвердили факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, від дачі пояснень та від підпису в адміністративному протоколі. У протоколі також зазначений номер нагрудної бодікамери № 220 за допомогою якої здійснювалася відеофіксація відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за підписом інспектора Бахмустького ВП ст. лейтенанта поліції Сінкевича В.А., що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 13.01.2020 року направлявся до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» для проходження медичного нагляду (а.с. 48). Зазначений документ спростовує доводи ОСОБА_1 , що направлення на медичний огляд до наркологічного диспансеру не видавалося.

Згідно листа з наркологічного диспансеру від 01.04.2020 року вих. № 92 повідомлено, що 13.01.2020 року о 17 год. 05 хв. інспектором Бахмустького ВП ст. лейтенанта поліції Сінкевич В.А. в диспансерне відділення № 2 м. Бахмут був доставлений на огляд ОСОБА_1 на предмет підозри перебування в наркотичному сп`янінні, де запропоновано останньому здати сечу для обстеження на предмет виявлення в ній наркотичних речовин. Спочатку ОСОБА_1 відмовлявся від сдачи біоматеріалу в об`ємі 200,0 мл для лабораторного дослідження, а потім дав згоду. Набравши певну кількість сечі в одноразовий стакан він випустив його з рук і розлив на підлогу, при цьому повторно зібрати сечу не погодився та йому було повідомлено про адміністративну відповідальність за відмову від лабораторного обстеження. Про факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння було зафіксовано у висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та акті. Забір сечі виконувала медсестра ОСОБА_6 , у присутності інспектора ОСОБА_7 згідно вимог Програми ООН по міжнародному контролю за наркотиками т. XLV № 2 1993 р. «Наркологічна експертиза по місцю роботи» (а.с.47).

Відмова від проходження водієм ОСОБА_1 експертизи підтверджується копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння № 25 від 13.01.2020 року та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 13.01.2020 року, які складені та підписані лікарем ОСОБА_8 (а.с. 6, 49).

Також суддя обґрунтовано послався у постанові на покази свідків, які безпосередньо були допитані в судовому засіданні, з чим слід погодитись.

У судовому засіданні в суді першої інстанції поліцейський ОСОБА_9 пояснив, що він разом із поліцейським ОСОБА_10 В ОСОБА_11 прибув на виклик за повідомленням працівників блокпосту на 717 км автошляху М-03 Київ - Довжанськ про зупинення водія ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 був збуджений та роздратований, у нього було почервоніння очей та присутня сухість в ротовій порожнині. У присутності двох свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_3 із застосуванням відеофіксації на бодікамеру, водій ОСОБА_1 також відмовився від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп`яніння, потім погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м. Бахмут, проте у приміщенні лікарні останній декілька разів намагався відібрати сечу для проведення дослідження таким чином, щоб біоматеріал не був придатний для аналізу та він відмовився від проходження медичного огляду, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_7 надав пояснення аналогічно тим, що і поліцейський Карамушка В.В. та доповнив, що ОСОБА_1 своїми діями у медичному закладі перешкоджав проведенню освідування його на предмет наркотичного сп`яніння, намагався розбавити декілька разів сечу водою, пояснював, що він не може сходити в туалет. Таким чином відмовився від обстеження.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що в його присутності 13 січня 2020 року водію автомобіля ВМW білого кольору із нестандартним номером ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився.

Аналогічні письмові пояснення надав другий свідок ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 13.01.2020 року вона попросила свого знайомого ОСОБА_1 поїхати в смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області, щоб забрати її дитину. На блокпосту ОСОБА_1 зупинили військові для перевірки документів. Між нею, ОСОБА_1 та військовими відбулась суперечка шодо огляду автомобіля та особистих речей. Військові запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння та викликали працівників поліції м. Бахмут. У подальшому працівники поліції доставили ОСОБА_1 до лікарні для огляду. Як проходив медичний огляд вона не бачила. Йому пропонували здати сечу, що він і робив. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного обстеження.

Апеляційний суд вважає, що покази свідка ОСОБА_2 беззаперечно не підтверджують відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, вона є знайомою ОСОБА_1 , тобто зацікавлена в результатах розгляду справи на його користь.

Свідок ОСОБА_6 , яка працює медичною сестрою наркологічної лікарні у м. Бахмуті, пояснила, що 13.01.2020, о 17 год. 05 хв., до диспансерного відділення № 2 м. Бахмут, інспектором поліції Сінкевичем В.А. був доставлений для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 , який був оглянутий лікарем та якому було запропоновано здати сечу для її дослідження. При цьому ОСОБА_1 поводив себе збуджено, при відборі зразку сечі у її присутності та присутності працівника поліції ОСОБА_7 , він наповнив в одноразовий стакан певну кількість сечі та випустив його з рук на підлогу. Потім погоджувався здати сечу, але пояснював, що не може цього зробити та упродовж тривалого часу так і не надав для дослідження сечу. Лікар ОСОБА_8 зафіксувала відмову ОСОБА_1 від освідування та склала акт медичного огляду.

Слід також погодитись з висновками, викладеними в постанові судді, про те, що провина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення також підтверджується відеозаписом, зробленим працівниками поліції, з якого вбачається, що йому, у присутності двох свідків, запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він був зупинений військовими на блокпосту при виїзді з м. Бахмута з причин наявних ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проїзду до наркологічного диспансеру для медичного огляду у присутності двох свідків, також відмовився від проставляння підписів у протоколі та зазначив, що посвідчення водія у нього з собою не має, а знаходиться вдома.

Апеляційний суд не погоджується з доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд взяв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який не був допитаний у суді, оскільки ці пояснення викладені в письмовій формі, підписані ОСОБА_3 та не перестає бути особистим доказом незалежно від того, чи було воно одержано в усній або письмовій формі, оскільки його провина у скоєнні інкримінованому йому адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів, навіть без зазначених показів свідка ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно відсутності направлення на медичний огляд спростовуються матеріалами справи, оскільки воно наявне в матеріалах справи (а.с. 48).

Апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 порушено не було, оскільки він не був обмежений у можливості запросити до участі у справі захисника. Крім того, під час судового розгляду справи повністю відновлені його права, у тому числі, брати участь в судових засіданнях, давати пояснення, запросити захисника його інтереси захищав захисник ОСОБА_13 , тобто він скористався своїм право на захист.

Окрім того, доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані сп`яніння безпідставні, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що зухвала поведінка працівників поліції та військових, які затримали його транспортний засіб на блокпосту, не може бути прийнята до уваги, оскільки ці дії не оскаржувалися ОСОБА_1 у порядку, передбаченому діючим законодавством України. Також не були ним оскаржені дії працівників поліції та працівників наркологічного закладу.

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що ОСОБА_14 своїми діями та поведінкою підтверджував відмову від проходження медичного огляду на стан наркологічного сп`яніння та в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що суд першої інстанції дійшов правильного висновку.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог КУпАП, з`ясував всі обставини справи, виніс справедливе та обґрунтоване рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не має, порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, постанова судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус