Справа № 365/4/20 Номер провадження: 3/365/11/20
ПОСТАНОВА

іменем України

19.03.2020 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О., за участі потерпілого ОСОБА_1 , захисника Педика І.В.,

розглянувши в залі судового засідання справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Інтера 2015» на посаді монтажника, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

2 січня 2020 року о 9 годин 30 хвилин по вулиці Українській в смт. Згурівка Київської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2109-20», номерний знак НОМЕР_2 , здійснив обгін автомобіля «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3 , який повертав ліворуч у двір, та не дотримався безпечного інтервалу при обгоні та допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, також було пошкоджено опору ЛЕП та дорожній знак, чим порушив п. 13.3 ПДР України.

На підставі ст. 129 Конституції України та за аналогією закону здійснювалось повне фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 2 січня 2020 року о 9 годин 30 хвилин він керував службовимавтомобілем «ГАЗ» по вулиці Українська в смт. Згурівка Київської області та біля будинку № 55 здійснював поворот вліво, включивши завчасно покажчик повороту. Будь-якого автомобіля він не бачив, проте відчув удар, після чого відразу зупинив свій автомобіль, двигун якого працював та був включений покажчик лівого повороту, доки працівник поліції не сказав включити аварійку. Мимо із великою швидкістю проїхав автомобіль «ВАЗ». Водій цього автомобіля фотографував місце пригоди, куди відразу виїхали працівники поліції. Він разом із ОСОБА_2 проводив заміри, які працівник поліції відобразив на схемі та вірно зазначив всі об`єкти, що він засвідчив своїм підписом. «Лежачий поліцейський» та фара від автомобіля «ГАЗ» не зазначені на схемі. Пояснити це він не може, оскільки схему складав працівник поліції. Фара випала від удару та перемістилася на певну відстань.

ОСОБА_2 , у якого боліла нога, відмовився від виклику швидкої допомоги. Останній повідомив присутнім, що вночі у нього вкрали права водія.

Пошкодження опори ЛЕП не є кваліфікуючою ознакою правопорушення та не змінює його суті. Вина ОСОБА_2 підтверджується його первинними письмовими поясненнями, у яких він вказує, що здійснював саме маневр обгону, тобто випередження транспортного засобу, пов`язаного із виїздом на зустрічну смугу руху. У цих же поясненнях останній зазначає, що водій «ГАЗ» не включив покажчик лівого повороту, що стало причиною ДТП. Однак, як вбачається зі схеми місця ДТП та наданого ОСОБА_2 відеозапису, на проїзній частині до повороту, де власне відбулася ДТП, на певній відстані у напрямку руху обох автомобілів була нанесена горизонтальна дорожня розмітка у вигляді суцільної лінії 1.1 Р.34 ПДР (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та забороняє перетинати лінію 1.1. Наявність такої суцільної лінії вказувало водіям, що вони наближаються до пішохідного переходу та повороту, де ПДР категорично забороняють здійснювати обгін.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він різко розпочав рух та не включив покажчик лівого повороту є надуманими та надані суду з метою уникнення адміністративної відповідальності. Враховуючи те, що ОСОБА_2 не визнає вину у вчиненому, не розкаюється, намагається ввести суд в оману щодо дійсних обставин справи та перекласти відповідальність на нього як іншого учасника ДТП, вважає, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що вину у вчиненому не визнає повністю. 02.01.2020 о 9 годині 30 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ 2109» та рухався зі швидкістю до 40 км/год. в сторону села Аркадіївка. Він побачив автомобіль «ГАЗ», який призупинився за «лежачим поліцейським», проте покажчик повороту не ввімкнув. Він зменшив швидкість, включив покажчик повороту та за пішохідним переходом почав виконувати маневр об`їзду зліва, дотримуючись необхідно інтервалу між автомобілями. У цей час автомобіль «ГАЗ» почав уже різко повертати у двір вліво та вдарив його автомобіль у бік, хоча він намагався уникнути зіткнення, скерувавши автомобіль вліво. Гальмування він не застосовував. Вже у дворі автомобіль «ГАЗ» вдарив його автомобіль, після чого здав назад та переїхав у інше місце. На наданому ним фото видно частини дорожніх знаків, «лежачий поліцейський» та мокрий слід від шин, які не відображені на схемі ДТП. Вважає, що це сліди гальмування автомобіля «ГАЗ». Місцем ДТП є знак до і після повороту. Він приймав участь у замірах та підписував схему місця ДТП на вимогу працівників поліції та надав пояснення, які від нього вимагали. Зі змісту протоколу не зрозуміло, де саме відбулася ДТП.

Під час ДТП він отримав травму голови, проте відмовився від медичної допомоги. У зв`язку із зазначеним не пам`ятає всіх подій. У подальшому за медичною допомогою також не звертався.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працює начальником цеху ЖКГ КП «Згурівський ККП». 02.01.2020 приблизно о 9 годин 30 хвилин їй зателефонував водій ОСОБА_1 та повідомив про ДТП, яке трапилося на розі до будинку № 53 по вулиці Українська в смт. Згурівка. Вона відразу вийшла на місце. Перед автомобілем «ГАЗ» стояв автомобіль бордового кольору. Автомобіль «ВАЗ» стояв далі. Працівник поліції ОСОБА_4 . порадила ОСОБА_1 вимкнути покажчик повороту та ввімкнути аварійну сигналізацію. На місці пригоди водії писали пояснення, було встановлено, що останні були тверезі, складався протокол. ОСОБА_2 повідомив, що у нього болить голова та вночі вкрали його посвідчення водія. Від медичної допомоги відмовився. Біля автомобіля ОСОБА_2 стояв знак «Пішохідний перехід». Дорожнє покриття було сухе та асфальтоване, на в`їзді у двір «ґрунтовка». На асфальті слідів гальмування не бачила.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 02.01.2020 після повідомлення про ДТП без потерпілих виїхав на місце пригоди, де знаходились два автомобілі з механічними пошкодженнями, ЛЕП № 17 та стійка дорожнього знаку. Подія трапилась на вулиці Українська, номера будинку він не зазначив та не пам`ятає, оскільки орієнтиром зазначив опору ЛЕП. Він склав схему ДТП та зазначив всі необхідні елементи дороги. Інші об`єкти не зазначав як такі, що не впливають на обставини справи, зокрема «лежачого поліцейського», оскільки він не є дорожньою розміткою, є пошкодженим та слугує для зменшення швидкості руху, дорожні знаки, які регулюють дорожній рух у зворотному напрямку та які знаходились на значній відстані від місця ДТП. Заміри проводили водії автомобілів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рулеткою під його контролем. Відстань від пішохідного переходу до автомобіля «ГАЗ» склала 32,5 м. Перед зазначенням на схемі місця розташування автомобілів він з`ясував в учасників пригоди, що автомобілі не змінили свого місця розташування після ДТП.

Сліди гальмування біля опори ЛЕП № 17 відсутні. На переглянутому відео є сліди кочення, а не гальмування.

Ним було опитано учасників ДТП, які власноручно виклали свої письмові пояснення та склав протокол щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Він помилково зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 п.п. «в» та «ґ» пунктe 14.6 ПДР. Насправді водій ОСОБА_2 порушив п.п. «б» п. 14.2 ПДР України, тобто перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Проте допущені ОСОБА_2 порушення чітко викладені у фабулі протоколу.

Проаналізувавши обставини ДПТ, він дійшов висновку, що ОСОБА_2 почав маневр обгону автомобіля «ГАЗ» перед пішохідним переходом, оскільки згідно з технічними характеристиками цей автомобіль має довжину приблизно 5 м. Із переглянутого відео також вбачається, що на осьовій лінії за пішохідним переходом є нашарування бруду без слідів, відтак по ньому ніхто не переїжджав.

Він проводив поверхневий огляд автомобілів, що зафіксовано у схемі ДТП щодо їх механічних пошкоджень. Внутрішнього огляду він не проводив.

Різницю у текстах протоколу та його копії щодо «пошкодження ЛЕП та дор.знаків» пояснив тим, що текст не перекопіювався на другий екземпляр з невідомих причин. У протокол нічого не дописував, тексти не звіряв.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3Згурівського відділення поліції. 02.01.2020 вона із працівником поліції ОСОБА_6 їхали в службових справах поблизу місця ДТП, де зупинилися. Вона повідомила чергову частину поліції про подію та залишалася на місці до прибуття працівників поліції Дяченка О.М та ОСОБА_7 . Учасниками ДТП були два автомобілі, легковий - білого кольору та «ГАЗ» «сміттєвоз», водіями якого були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Як вбачалось із обстановки, автомобіль «ГАЗ» повертав наліво у двір, про що свідчив увімкнений покажчик повороту, біля якого лежала фара від автомобіля (невідомо від якого). Легковий автомобіль був розвернутий у сторону автомобіля «ГАЗ», біля якого був нахилений дорожній знак, який регулює рух у зворотному напрямку. У районі місця ДТП є суцільна лінія розмітки, неподалік «лежачий поліцейський». Будь-яких вказівок чи порад учасникам ДТП вона не давала. За її присутності до автомобіля ОСОБА_2 ніхто не сідав.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2Згурівського відділення поліції. 02.01.2020 він із працівником поліції ОСОБА_4 проїздив в службових справах поблизу місця ДТП, де зупинився. Про подію вони повідомили чергову частину поліції та залишалася на місці до прибуття наряду поліції у складі двох осіб. Учасниками ДТП були два автомобілі, легковий - та вантажний, водіями якого були відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Як вбачалось із обстановки, водій вантажного автомобіля при здійсненні маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху. Водій легкового автомобіля не врахував наявності дорожньої розмітки у вигляді суцільної лінії у районі ДТП та пішохідного переходу, про, що він зауважив останньому, який був у шоку та нічого йому не відповів. Вантажний автомобіль був розташований на зустрічній смузі руху, оскільки не закінчив маневр повороту, а легковий біля нахиленого (збитого) стовпа опори ЛЕП. Поблизу місця ДТП є «лежачий поліцейський», інших дорожніх знаків та стану дорожнього покриття не пам`ятає. До автомобілів підходив, проте до їх салону ні він, ніхто із присутніх не сідав. Після прибуття патруля він залишив місце ДТП.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Згурівського відділення поліції. 02.01.2020 у світлу денну пору доби він із працівником поліції ОСОБА_5 виїхав на місце ДТП, де він забезпечував охорону місця події, а ОСОБА_5 оформляв документи. На місці ДТП були встановлені дорожні знаки «Пішохідний перехід», у якому була пошкоджена стійка, та «Обережно діти». Також була пошкоджена опора ЛЕП. Слідів гальмування не було, що вбачається й із відеозапису, продемонстрованого йому. Із відео також видно, що сліди шин на дорозі біля калюжі є мокрими від води та не є слідом гальмування транспортного засобу. Ці сліди не мають відношення до учасників ДТП, враховуючи напрямок їхнього руху. Видно також, що на узбіччі лежить якась запчастина. Щодо пошкодження фари, то, випадаючи, вона як правило переміщається на певну відстань. Місцезнаходження фари не може визначати місце зіткнення. Місцем зіткнення може слугувати лише осип.

На його думку, ОСОБА_2 не дотримався ПДР у тій частині, що водій повинен був бути готовий до зміни обстановки на дорозі і прийняти міри до гальмування та зупинки транспортного засобу та дотримання безпечної швидкості руху.

ОСОБА_2 шукав у автомобілі «ВАЗ» свої документи, він у автомобіль не сідав. Інших деталей обстановки на місці події не пам`ятає.

Під час розгляду справи переглянуто відеозапис з місця події, наданий ОСОБА_2 , із якого вбачається, що дійсно неподалік від встановленого приблизного місця ДТП є залишки «лежачого поліцейського». Слідів гальмування автомобілів не вбачається. Неподалік калюжі є відпечатки протектора шин на дорозі, мокрі від води.

У захисній промові захисник просить закрити справу. Посилається на те, що схема місця ДТП не містить зазначення всіх дорожніх знаків та дорожньої розмітки, зокрема номера будинку, де трапилася ДТП, «лежачого поліцейського», відстані, на якій знаходився автомобіль «ГАЗ» від узбіччя, та від заїзду до «лежачого поліцейського» чи до пішохідного переходу, дорожніх знаків, мокрого сліду на дорозі, осипу скла, знаходження фари та місце закінчення суцільної лінії.

Вважає також, що невірно зазначена відстань до заїзду у двір 32,5 м, яка є більшою 40 м. Відстань 32,5 м - це до заднього колеса автомобіля «ГАЗ».

Протокол містить дописку щодо пошкодження опори ЛЕП. Суд не повинен притягувати ОСОБА_2 до відповідальності за порушення п.п. «в», «ґ» п. 14.6 ПДР України, який останній не порушував, оскільки поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що допустив у протоколі помилку, зазначивши ці пункти. Щодо порушення п. 13.3 ПДР стосовно дотримання безпечного інтервалу, то із схеми вбачається, що проїзна частина дороги складається із двох смуг, шириною у напрямку руху автомобілів 3,4 м, зустрічна 3,1 м, яка давала можливість дотриматися безпечного інтервалу ОСОБА_2 . Останній вчинив всі необхідні дії для уникнення зіткнення, скерувавши автомобіль вліво, не застосовуючи гальмування. Зіткнення відбулося на узбіччі зустрічної смуги руху. Вважає, що водій ОСОБА_1 не дотримався ПДР та почав маневр повороту, не ввімкнувши покажчика, про що зазначає ОСОБА_2 , хоча ОСОБА_1 заперечує це. Із відео вбачає, що удар відбувся не на проїзній частині, а у дворі.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, повністю доведена зібраними матеріалами справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 511506 від 2 січня 2020 року, відповідно до якого він здійснюючи обгін автомобіля «ГАЗ», не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Із схеми місця ДТП встановлено, що приблизним місцем зіткнення є місце на відстані 0,1 м на смузі зустрічного руху від лівого узбіччя, тобто на проїзній частині дороги.

У районі цього місця видно, що нанесена горизонтальна дорожня розмітка у вигляді суцільної лінії 1.1 Р.34 ПДР (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах та межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено. Отже наявність такої суцільної лінії забороняла водію ОСОБА_2 найперше здійснювати обгін та зобов`язувала дотриматися безпечного інтервалу.

Потерпілий ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що у ОСОБА_1 включав покажчик лівого повороту.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_2 не врахував наявності дорожньої розмітки у вигляді суцільної лінії у районі ДТП та не дотримався безпечного інтервалу при обгоні, внаслідок чого допустив зіткнення.

Відтак вбачається за можливе визнати достатньо обґрунтованими пояснення потерпілого та зазначених свідків, які послідовно та обґрунтовано виклали обставини вчинення та суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , їхні пояснення не суперечать один одному та узгоджуються із матеріалами цієї справи.

Невизнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненому розцінюється як бажання уникнути адміністративної відповідальності і вбачається за можливе визнати достатньо обґрунтованими зазначені вище зібрані у справі докази в їх сукупності, що ретельно проаналізовані й покладаються в основу постанови, та підтверджують його винність як особи, яка керувала транспортним засобом, у вчиненні порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 , надані ним під час розгляду справи про його невинність у вчиненні правопорушення, вбачаються неспроможними, а його доводи в цій частині необхідно розцінювати як обраний спосіб захист, оскільки вони не відповідають встановленим в справі обставинам та спростовуються матеріалами цієї справи. Його дії перебувають у причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Вбачається також інтерес сторони захисту посіяти сумнів у допустимості окремих доказів та їх достатності.

Поліцейський у протоколі зазначив як підставу притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 порушення вимог п.п. «в», «ґ» п. 14.6 ПДР України, що необхідно виключити із звинувачення, оскільки під час розгляду справи встановлено, що поліцейський допустив описку у зазначенні цього пункту ПДР.

У протоколі та його копії дійсно мають місце розбіжності. У протоколі зазначено про пошкодження опори ЛЕП та дор. знаків, проте ця обставина відсутня у його копії. Поліцейський ОСОБА_5 пояснив цю розбіжність тим, що текст не перекопіювався на другий екземпляр з невідомих причин.

Відтак ця обставина, яку підтвердили учасники ДТП та свідки, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи. Однак її незазначення у копії протоколу не спростовує її наявності, не є кваліфікуючою ознакою правопорушення та не змінює його суті.

Незазначення номера будинку, напроти якого сталася ДТП, також не є підставою для звільнення від відповідальності ОСОБА_2 Поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що натомість він зазначив як належний орієнтир ЛЕП № 17.

Посилання ОСОБА_2 на незадовільний стан здоров`я після ДТП не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Натомість ОСОБА_2 після ДТП здійснив відеозапис місця події, при цьому коментуючи обстановку, з чого вбачається, що він орієнтувався на місцевості.

Суд критично оцінює посилання захисника на те, що схема місця ДТП не містить зазначення всіх дорожніх знаків та дорожньої розмітки, внаслідок чого неможливо встановити дійсні обставини справи, оскільки під час розгляду справи всебічно, повно та об`єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності.

Твердження захисника про винність іншого учасника ДТП водія ОСОБА_1 не можна прийняти до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , потерпілого та свідків, переглянувши відеозапис, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши промову захисника, вбачається, що ОСОБА_2 своїми діями, як особа, яка керувала транспортним засобом, вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є винним у вчиненні цього правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, вину у вчиненому не визнав.

Призначаючи вид стягнення, який необхідно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно врахувати, що він працює, протягом року притягувався один раз до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не вбачається, тому на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно накласти адміністративне стягнення з врахуванням характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, обставин події його особи, форми та ступеня її вини, у виді штрафу, що є достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

На підставі викладеного і керуючись ст. 124, ст. 40-1Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н.О. Денисенко