Березівський районний суд Одеської області
19.03.2020
Справа № 518/1589/19
Провадження № 3/494/73/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня.2020 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року до Березівського районного суду Одеської області, після задоволення Одеським апеляційним судом подання керівника апарату Ширяївського районного суду про направлення матеріалів справи, - надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.01. 2020 року вказана справа передана для розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. та призначена на 03.02.2020 рік.

Під час судового засідання 03.02.2020 року ОСОБА_1 себе винним не визнавав, категорично не погоджувався з протоколом. Зазначив, що підписував під примусом. Наполягав допитати поліцейських та лікаря.

03.02.2020 року слухання справи відкладено на 27.02.2020 рік на 11:30 годину та винесено постанову про виклик свідків: поліцейського Ширяївського ВП ГУНП в Одеській області Завальнюка О.Ю та лікаря Ширяївської ЦРЛ ОСОБА_2 та надання відоматеріалу.

Водночас, згідно наказу Березівського районного суду Одеської області №1-в від 06.02.2020 року суддя ОСОБА_3 перебував у відпустці з 10.02.2020 року по 19.02.2020 року включно, а тому справу відкладено на 27 лютого 2020 року.

27.02.2020 року слухання справи відкладено на 19.03.2020 рік, оскільки з 24.02.2020 року по 10.03.2020 року включно суддя ОСОБА_3 перебував на лікарняному.

Згідно протоколу серії ОБ №076155 від 08.12.2019 року ОСОБА_1 08.12.2019 року 0 16 год 55 хв в смт Ширяєве Одеської області по вулиці Грушевського керував автомобілем марки ВАЗ д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні 19.03.2020 року винним себе не визнав, пояснив що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Більш того, суд враховує, що підпис водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини.

Вказане також підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.

Як зазначив ОСОБА_1 у судовому засіданні, з вказаним адміністративним протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП не погоджується, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1ст. 9 Конституції Україниратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Судом під час розгляду справи, винесено постановe від 03.02.2020 року щодо виклику свідків та витребування відеозапису.

Разом з тим, вимоги постанови суду від 03.02.2020 року не виконані, а саме: не з`явились на допит поліцейський СРПП №2 Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Завальнюк О.Ю. та лікар Ширяївської ЦРЛ ОСОБА_2 . Також не надано відеозапис даного правопорушення.

Тобто обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджено, поліцейський та лікар до суду для допиту - не зявились, що в свою чергу трактується судом як на недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Більш того, відповідно до ч..2,3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі його незгоди з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння «У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я».

Проте оформлення працівником поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або незгоди з його результатами, відповідно до встановленого законом порядку - відсутня.

У протоколі взагалі відсутні свідки даного адміністративного правопорушення, хоча відмова від проходження засвідчується двома свідками. Також не вказані свідки при проходженні медичного огляду у медичному закладі. Водночас, до висновку щодо результатів медичного огляду не надано покази Drager.

Згідно ст. 9 КУпАП «адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Водночас, судом встановлено, що під час розгляду адміністративного протоколу сплинув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений частиною другою статті 38 КУпАП.

Проте, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення порушника, відсутністю свідків у судових засіданнях та відеоматеріалів, неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 в ході судового засідання не здобуто, вини в судовому засіданні не встановлено, суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити

Враховуючи викладене, керуючись статями 38,130, 247,283,284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КупАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар