ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/255/20
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника адвоката Аксьоненко Тетяни Вікторівни, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , його представника адвоката Горобець Романа Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , 6 грудня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем КІА RIO державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку 2-К по пр. Льва Ландау в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, пропускаючи пішохода на нерегульованому пішохідному переході. Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України (ПДР).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що судом першої інстанції не було дотримано приписів ст. 251 КУпАП, вважає, що матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у порушенні згаданих вище пунктів ПДР та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Також зазначає, що суд першої інстанції посилаючись на докази вини ОСОБА_1 не дав їм оцінки на предмет належності та допустимості, переконливості, а також те, що схема місця ДТП містить численні неточності, неузгодженості із фактичними обставинами, судом першої інстанції було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання щодо проведення судової авто-технічної експертизи без жодних на те правових обґрунтувань.

В апеляційній скарзі зазначає на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України»).

Також вказує, що суд при ухваленні рішення суд не надав належної оцінки показанням ОСОБА_1 , що він рухався на транспортному засобі по проспекту Льва Ландау в м. Харкові в бік пр. Г. Сталінграду в крайній лівій смузі руху прямо. В середній смузі руху рухалось 2 автомобілі, останнім їхав автомобіль AUDI А6, який різко, близько за 20 метрів від його автомобіля, без увімкненого показника повороту, здійснив маневр, перестроївся в крайню ліву смугу руху, не переконавшись в безпеці здійснюваного маневру, створивши перешкоду автомобілю ОСОБА_1 в результаті чого останній в`їхав в заднє ліве колесо автомобіля AUDI А6. Звертає увагу, що в автомобілі «AUDI А6», був наявний відеореєстратор, запис з якого міг би підтвердити невинуватість ОСОБА_1 , однак запис з нього працівниками поліції не було вилучено і протокол на водія даного автомобіля не складався. Судом відео реєстратор також не вилучався.

Вказує, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, а на роботу працівників поліції при оформленні матеріалів впливали знайомі водія автомобіля «AUDI А6», які і заповнювали пояснення замість водія автомобіля «AUDI А6» .

При вирішенні справи суд залишив без уваги істотні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: в протоколі зазначено різних осіб учасників дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), конкретно власника автомобіля AUDI А6 реєстраційний номер НОМЕР_2 . В протоколі дані про пошкодження транспортних засобів підтверджує ОСОБА_3 , хоча в таблиці зазначено що власником транспортного засобу є ОСОБА_4 . Це в свою чергу підтверджує, що в суді першої інстанції не було належним чином досліджено протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Аксьоненко Т.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_5 і його представника адвоката Горобець Р.С., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що постанова судді суду першої інстанції містить суттєві протиріччя, тому підлягає безумовному скасуванню. Так в абзаці 1 мотивувальної частини цієї постанови суддя встановив, що ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, пропускаючи пішохода на нерегульованому пішохідному переході. Але в 21 абзаці суддя зазначив, що вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось при зміні руху автомобіля AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а не тоді, коли він перебував в нерухомому стані. Тобто суд не встановив в повній мірі обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, пропускаючи пішохода на нерегульованому пішохідному переході. Про те, згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобілів відбулось вже за пішохідним переходом. Таким чином органом поліції не встановлено дійсного механізму зіткнення транспортних засобів та причини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова від 13.01.2020 року підлягає скасуванню, як передчасна, а матеріали справи направленню до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області для належно оформлення.

При цьому апеляційний суд керується положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року, де зазначено

«Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами від 19.12.2008 року, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи направити до Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 10.03.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик