ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №319561 від 16.12.2019, ОСОБА_1 16.12.2019 о 13 год. 44 хв. в м.Черкаси по вул.Оборонна, 8, керував транспортним засобом «RENAULT SCENIC» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Черкаси, пр-т Хіміків, 62, ЧОНД, висновок № 1085, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Соснівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2020 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Одночасно подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

В апеляційній скарзі посилається на те, що вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.ст.245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом, а тому вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в судові засідання він належним чином не викликався, оскільки повістки чи інші документи, які було направлено рекомендованими відправленнями, він чи членами його сім?ї не отримували, в свою чергу це стало наслідком порушення судом ст.268 КУпАП, а відмітка на конверті щодо повернення з підстав: «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», без зазначення яких саме причин, не належить до об`єктивних причин невручення, а тому не може вказуватися на таких відправленнях, отже подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі.

Просить врахувати, що згідно довідки від 28 грудня 2019 року, виданої лікуючим лікарем, в період з 24 грудня по 28 грудня 2019 року він проходив лікування у КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧМР. Відповідно до довідки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 57, з 21 січня по 28 січня 2020 року, перебував на лікуванні у КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧМР. Відповідно до довідки № 08/11 від 24 лютого 2020 року, виданої лікуючим лікарем, в період з 20 лютого по 24 лютого 2020 року, проходив лікування у КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧМР. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько його дружини, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я якого, вони протягом грудня 2019 року та січня 2020 року постійно його відвідували, так як він потребував догляду.

Зазначає, що 20 лютого 2020 року він, перебуваючи в приміщенні суду, дізнався, що адміністративна справа про притягнення його до адміністративної відповідальності призначена на 9.15 год. на 21.02.2020 та зазначив, що листок непрацездатності буде надано на наступне судове засідання, подавши при цьому заяву про відкладення розгляду справи, однак суд розглянув справу в його відсутність.

Вважає, що рапорт поліцейського по своїй суті суперечить змісту протоколу серії ДПР18 №319561. З відеозапису вбачається, що він не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому. Після підписання ним адміністративного протоколу, працівник поліції вніс до нього ще додаткові дані.

Також вважає, що судове рішення невмотивоване, що свідчить про недотримання суддею приписів КУпАП щодо загальних засад судочинства та обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, а також про формальний характер судового розгляду, що не забезпечив об`єктивного вирішення справи та прийняття справедливого рішення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.02.2020 ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, з матеріалами якої, в суді першої інстанції він ознайомився 27.02.2020, цього ж дня отримав копію оскаржуваної постанови, тоді як апеляційна скарга ним подана 06.03.2020, за таких обставин, вважаю, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 319561 від 16.12.2019, складеного поліцейським взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській області Михликом С.О., про те, що ОСОБА_1 16.12.2019 о 13 год. 44 хв. в м.Черкаси по вул.Оборонна, 8, керував транспортним засобом «RENAULT SCENIC» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Черкаси, пр-т Хіміків, 62, ЧОНД, висновок № 1085, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновку КНП «ЧОНД» № 1085 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.12.2019, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння»;

- рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області Іораш Я., 16.12.2019 було отримано виклик на службовий планшет «Адмінправопорушення» та о 13 год. 44 хв. прибувши за адресою виклику, а саме, м.Черкаси по вул.Оборонна, 8, було виявлено громадянина чоловічої статі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкірного покриву обличчя, нечітка мова), в ході спілкування з яким встановлено особу ОСОБА_1 , який керував автомобілем«RENAULT SCENIC» д.н.з. НОМЕР_1 . Даному водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», на що він відмовився або в лікаря нарколога, на що він погодився. Згідно висновку КНП «ЧОНД» № 1085 від 16.12.2019 ОСОБА_1 встановлено діагноз: «алкогольне сп`яніння», в зв`язку з чим у нього вилучено посвідчення водія і видано тимчасовий дозвіл та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, безпідставними є доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.ст.245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом, оскільки спростовуються матеріалами справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийнявши при цьому законне рішення.

Безпідставними є доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що в судові засідання він належним чином не викликався, так як спростовуються наявними у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення доказами, які підтверджують, одночасно спростовуючи доводи апелянта, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку викликався місцевим судом в судові засідання призначені на 27.12.2019, 24.01.2020, 07.02.2020, 21.02.2020 (а.с. 11, 14, 18, 19).

Однак вказані судові повістки, направлені на адресу проживання ОСОБА_1 поверталися до районного суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Крім того, 20.02.2020 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної місцевим судом на 21.02.2020, що безпосередньо свідчить про його належне повідомлення про розгляд справи відносно нього.

Одночасно вважаю за необхідне зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також необхідно наголосити, що положеннями ст.268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку розглянувши дану справу без участі ОСОБА_1 , так як приймаючи до уваги, що місцевим судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі в судовому засіданні, доказів на поважність причин його неявки ним надано не було, приймаючи до уваги те, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить врахувати довідки, які підтверджують проходження ним лікування в КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧМР від 28.12.2019, 28.01.2020, 24.02.2020, однак наявність вказаних довідок не може слугувати підставою для скасування законного рішення місцевого суду, яким були дотримані норми чинного законодавства та не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Неспроможними є доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що після підписання ним адміністративного протоколу, працівник поліції вніс до нього ще додаткові дані, так як не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, безпідставними є доводи щодо невмотивованості оскаржуваного рішення, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Крім того, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис із нагрудного портативноговідеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 надав пояснення, що ОСОБА_1 зателефонував йому щоб він допоміг відбуксирувати автомобіль, однак коли він приїхав, то автомобіля вже не було. Тобто дані пояснення свідка не спростовують законність рішення місцевого суду.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, постанова судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.02.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову місцевого суду сплатив судовий збір в сумі 631 грн. 50 коп., згідно квитанції № 30290306-1 від 06.03.2020, який підлягає поверненню відповідно Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 судовий збір у сумі 631 (шістсот тридцять одну) грн. 50 коп., за оригіналом квитанції № 30290306-1 від 06.03.2020 (дата здійснення касової операції 06 березня 2020 р., платник: ОСОБА_1 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба