3/758/7414/20 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2018 року об 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Фольксваген" д/н НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті вул. Ярославська та вул. Почайнинська, не виконав вимогу дорожнього знаку "Дати дорогу", виїзжаючи з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю "ГАЗ" д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Чим порушив п. 16.11 ПДР України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В суді ОСОБА_1 , свою вину не визнав та пояснив, що 01 серпня 2018 року, ОСОБА_1 рухався прямо по вулиці Ярославській в м. Києві. Доїхавши до перехрестя з вулицею Почайнинською в м. Києві, ОСОБА_1 зупинився перед перехрестям, щоб пропустити пішоходів. Після того, як ОСОБА_1 пропустив пішоходів, він на виконання п. 16.11. ПДР України, впевнившись у відсутності перешкод для подальшого руху, наскільки це дозволяла дорожня обстановка, почав рух.

Під час проїзду перехрестя, з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «ГАЗ».

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що на вулиці Почайнинська в м. Києві, в порушення п. 15.9. ПДР України, у притул із перехрестям із вулицею Ярославською по якій він рухався, були припарковані автомобілі, що створювало для нього обмежену оглядовість.

Також, ОСОБА_1 додав, що швидкість автомобіля «ГАЗ» НОМЕР_2 , була завелика, що не дало змоги водію даного автомобіля безпечно керувати своїм транспортним засобом, оскільки у автомобіля «ГАЗ» відсутній гальмівний шлях перед зіткненням, що є підтвердження факту перевищення автомобілем «ГАЗ» швидкості руху.

На думку ОСОБА_1 крім перевищення швидкості руху водієм автомобіля «ГАЗ», він також порушив правила проїзду перехрестя, що і стало причиною даної ДТП, оскільки відповідно до схеми місця ДТП, дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі не має, а тому, за відсутності знаку пріоритету «Головна дорога», водій автомобіля «ГАЗ», повинен був керуватись п. 16.15 ПДР України та вважати, що перебуває на другорядній дорозі, та відповідно до п. 16.11 ПДР України, пропустити ОСОБА_1 або, розцінити ці дороги, як рівнозначні, та керуватись п. 16.12. ПДР України та пропустити ОСОБА_1 , так як його транспортний засіб наближався праворуч.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він рухався по вул. Почайнинська в м. Києві і відбулось зіткнення з автомобілем «Фольксваген», який несподівано виїхав з вул. Ярославська. Проїзд перехрестя ОСОБА_2 здійснював згідно дорожніх знаків, а саме, він рухався по головній дорозі.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена, та підтверджується наступним.

П. 16.11 ПДР України, встановлює, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, водій ОСОБА_1 перед тим, як виїхати на перехрестя з другорядної дороги під час оцінки ситуації на дорозі, повин був бути максимально уважним і вжити всіх заходів для того, щоб продовжити безпечний рух через перехрестя, оскільки як він сам зазначив в своїх поясненнях у притул із перехрестям із вулицею Ярославською по якій він рухався, були припарковані автомобілі, що створювало для нього обмежену оглядовість.

З приводу тверджень ОСОБА_1 , що водій автомобіля «ГАЗ» рухався з перевищенням швидкості, то воно не знайшло свого підтвердження під час судового засідання, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу цього, не надані були такі докази суду, ОСОБА_1 і його захисником.

Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні твердження ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_2 порушив правила проїзду перехрестя, оскільки дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі по якій він рухався не має, а тому ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до п. 16.11, або 16.12 ПДР України, так як з тверджень самого ОСОБА_1 під час виїзду на перехрестя в нього була обмежена видимість із-за припаркованих автомобілів, а тому ОСОБА_1 не міг бачити присутність, або відсутність знаків пріоритету на вул. Почайнинська в м. Києві, і не повинен був розраховувати, що транспортні засоби, які рухаються по вул. Почайнинська повинні були діяти відповідно до вимог п. 16.15 ПДР України та надати йому перевагу в русі відповідно до п. 16.11 та 16.12 ПДР України, так як під час руху ОСОБА_1 по вул. Ярославська в м. Києві, він чітко бачив встановлений знак 2.1 «Дати дорогу», а тому виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, повинен був пропустити всі транспортні засоби, які рухались по вул. Почайнинська в м. Києві.

Також на думку суду не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка, оскільки під час судового засідання ОСОБА_1 повідомив, що свідок підтвердить обставини, які були повідомлені ОСОБА_1 в суді, однак жодна з обставин викладена ОСОБА_1 в суді, свого підтвердження не знайшла, а тому допит свідка, для підтвердження обставин, які в суді не знайшли свого підтвердження, вважає недоцільним.

Крім того, місцем проживання свідка є м. Краматорськ, Донецької області, що значно ускладнить його явку до суду для дачі пояснень і призведе до ще більшого затягування розгляду справи.

Отже, оцінивши всі надані суду докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та його вина, окрім вищевикладеного, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), даними схеми ДТП (а.с.2).

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення 01.08.2018 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ст. 124, п. 7 ст. 247, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П. Л. Отвіновський