КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/798/2020
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю представника іншого учасника ДТП ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року, провадженні у справі щодо

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.10.2018 о 19:30 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ 330232» д.н. НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Еспланадна, 32, не дотримався безпечної дистанції на скоїв наїзд на автомобіль «Toyota Aygo» д.н. НОМЕР_2 водія ОСОБА_1 , який був припаркований праворуч від автомобіля «ГАЗ», чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Коваль В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення № 757/53665/18-п, якою закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з поданою апеляційною скаргою, представником ОСОБА_1 - адвокатом Коваль В.В. подана заява про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що в порушення ч. 3 ст. 278 КУпАП ОСОБА_1 , як потерпілу у справі про адміністративне правопорушення, взагалі не було повідомлено (сповіщено) про час і місце розгляду справи, оскільки жодних повісток, смс - інформувань про час та місце розгляду справи остання не отримувала, що підтверджується матеріалами справи.

Внаслідок того, що ОСОБА_1 була фактично позбавлена можливості користуватися правами, передбаченими ч. 2 ст. 269 КУпАП, зокрема, подати суду докази та дати пояснення по справі, які б підтвердили, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, Печерський районний суд м. Києва виніс постанову про закриття провадження у справі, не сповістивши про це ніяким чином потерпілу.

Як вказує апелянт, про винесення оскаржуваної постанови від 15 серпня 2019 року, потерпіла дізналась після звернення до адвоката, з яким у неї укладено договір про надання правової допомоги - 20 грудня 2019 року, про що свідчать матеріали справи, зокрема, зареєстровані представником ОСОБА_1 - адвокатом Коваль В.В. в канцелярії Печерського районного суду м. Києва відповідні заяви про видачу копії оскаржуваної постанови та ознайомлення з матеріалами справи.

Також, апелянт просить звернути увагу на те, що ОСОБА_1 не мала змоги дізнатись про оскаржувану постанову з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки прізвище та ініціали в постанові та в реєстрі не відображаються та зашифровані під ОСОБА1, а тому здійснити пошук, не виявилось за можливе.

Що стосується самої постанови, то як зазначає апелянт, вона підлягає скасуванню з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, Печерський районний суд м. Києва, як вважає апелянт, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

На думку апелянта, суддею не були виконані вимоги ст.ст. 251, 280 КУпАП, а тому висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суперечить зібраним у справі доказам, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, поясненням учасників ДТП та схемі місця ДТП, які узгоджуються між собою та механізмом ДТП, так як ОСОБА_2 рухався по вул. Еспланадній на своєму автомобілі, а ОСОБА_1 була запаркована на своєму автомобілі по цій вулиці.

Враховуючи ці та інші обставини, наведені в апеляційній скарзі, апелянт вважає, що Печерський районний суд м. Києва підійшов абсолютно формально до вивчення матеріалів справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, у тому числі характеру та ступеню механічних пошкоджень транспортних засобів у результаті ДТП.

Заслухавши поясненняпредставника ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В., які підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В.про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , оскільки, враховуючи обставини, наведені у клопотанні, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

По-перше, доводи апеляційної скарги про те, що висновок судді про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суперечить зібраним у справі доказам, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки всупереч цим доводам, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , перш за все протокол про адміністративне правопорушення, не містять у собі доказів порушення ним правил дорожнього руху, зокрема п. 13.1 ПДР України, які полягають у недотриманні безпечної дистанції, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Зокрема, як прямо передбачено п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно вимог п. 1.10 ПДР України, в якому міститься визначення термінів, які наведені у цих Правилах, безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водію транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Між тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та інших доказів, на які посилається апелянт, автомобіль ОСОБА_1 не рухався попереду автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , а був припаркований праворуч від нього, у зв`язку з чим недотримання останнім безпечної дистанції взагалі не могло бути причиною виникнення ДТП між вказаними автомобілями.

По-друге, як вбачається зі схеми місця ДТП, з якою погодилися обидва учасника ДТП, автомобіль «ГАЗ 330232» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 рухався чітко посередині своєї смуги руху, а місце зіткнення, так само як і ліва задня частина автомобіля «Toyota Aygo» д.н. НОМЕР_2 , в якому знаходилась водій ОСОБА_1 , розташовані в межах смуги руху автомобіля «ГАЗ 330232», хоча ширина крайньої правої смуги руху (4,4 м), де був припаркований автомобіль «Toyota Aygo» під кутом майже 45 градусів, та габарити вказаного автомобіля, зокрема його довжина, дозволяли його припаркувати так, щоб його задня частина не знаходилась на іншій смузі руху.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також пояснення ОСОБА_2 , які він надав у судовому засіданні та які узгоджуються з даними схеми місця ДТП, а саме з характером та локалізацією пошкоджень, які були спричинені транспортним засобам в результаті ДТП та їх розташуванням на місці пригоди один від одного, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення дійшла обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, як вважає встановленим суд апеляційної інстанції, оскаржувана постанова судді від 15 серпня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки наведені в ній висновки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а саме рішення відповідає вимогам закону.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1, то вони не спростовують висновків, на підставі яких було прийняте оскаржуване судове рішення, оскільки власна оцінка апелянтом наявних у справі доказів носить суб'єктивний характер та не ґрунтується, як на нормах матеріального права, так і на фактичних обставинах справи, які були встановлені під час її розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а матеріали справи щодо останнього містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Коваль В.В. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коваль В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Смик С.І.