Номер провадження 33/816/81/20 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 483 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю захисника Семишкур С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 10 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубина Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 483 ч. 1 МК України, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 219 315,09 грн. з конфіскацією на користь держави товару, що є предметами порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

За постановою суду ОСОБА_1 обвинувачений в тому, що 7 липня 2019 року, о 03 год. 40 хв., під час здійснення митного контролю по станції «Конотоп» Південно - Західної залізниці вагону № 2, потягу № 74, сполученням «Львів - Москва» при огляді конструктивних порожнин вагону, під настілом підлоги місць № 3 та № 19 було виявлено приховані від митного контролю лікарські засоби, які у такий спосіб, що утруднює виявлення товарів, переміщував через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 .

У подані апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та відправити матеріали справи для належного оформлення до Сумської митниці ДФС.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що підписати протокол його змусив психологічний тиск з боку працівників Сумської митниці, а також побоювання можливих дисциплінарних стягнень з боку роботодавця.

ОСОБА_1 звертає увагу на невірно оформлений протокол про порушення митних правил, в якому зазначено, що його дії «мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 483 статті 1 МК України», натомість ст. 1 МК України не містить таку кількість частин

Вказане порушення в оформленні протоколу потягло, на думку ОСОБА_1 , невірну кваліфікацію, та стало результатом ухвалення незаконного рішення, оскільки судом неправомірно було змінено фабулу, викладену у протоколі, яка є суттю обвинувачення та має доводитись в суді, а тому суд, перебравши на себе функцію обвинувачення, порушив таким чином його право на захист, що суперечить вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Зазначає ОСОБА_1 і про те, що жодним законодавчим актом України не передбачено та не встановлено обмежень щодо вивезення за межі митної території України лікарських засобів, крім тих, що містять наркотичні чи психотропні речовини.

Вказує ОСОБА_1 і на те, що п. 1 постанови Кабінету Міністрів України за № 458, від 23 травня 2010 року, передбачено що громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, проте в обмеженій кількості, яку ОСОБА_1 не перевищив.

Також ОСОБА_1 зазначає, що ст. 370 ч. 1 МК України передбачено перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян, лікарських засобів зокрема, а в ст. 369 МК України вказано, що особисті речі громадян звільняються від подання проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України.

Звертає увагу ОСОБА_1 і на розбіжність вартості лікарських засобів, вказану в протоколі, що складає 194 710 грн., та у висновку експерта - 219 315 грн., оскільки деякі з лікарських засобів є незареєстрованими в Україні та не підлягають реалізації в мережах аптек, то ціна лікарських засобів встановлювалась експертом згідно сайтів мережі Інтернет, чому судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідно до таблиці, долученої до апеляційної скарги, ринкова вартість лікарських засобів складає 86 329, 27 грн., що вдвічі менша за вартість зазначену експертом.

Наголошує ОСОБА_1 і на формальний підхід суду першої інстанції до розгляду справи, оскільки винесена постанова є невмотивованою та необгрунтованою, а тому не може вважатися законною.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, при цьому захисник ОСОБА_1 - адвокат Семишкур С.В. вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 особисто не бажає прийняти участь у апеляційному розглядів справи.

Беручи до уваги вказані обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційний розгляд справи необхідно здійснити без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Семишкур С.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.483 ч. 1 Митного Кодексу України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 483 ч. 1 МК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчинені цього правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0646/80500/19, від 7 липня 2019 року, (а. с.4 - 6), протоколом опитування в справі про порушення митних правил № 0646/80500/19, від 7 липня 2019 р. (а. с. 9), митною декларацією, від 7 липня 2019 року (а. с. 12), протоколом адміністративного затримання, від 7 липня 2019 року (а. с. 13), рішенням про адміністративне затримання, від 7 липня 2019 року (а. с. 14), висновком експертизи № 142005901 - 0872, від 19 серпня 2019 року (а. с. 30 - 34).

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно вчинюваного психологічного тиску працівниками Сумської митниці ДФС України, оскільки такі доводи не впливають на висновки суду відносно доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому та не підтверджуються жодними доказами у справі.

Як вбачається з долученого до справи протоколу про порушення митних правил, протокол оформлений з дотриманням вимог ст. 494 МК України, оскільки в ньому зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол, необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено, місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил, посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення, прізвища та адреси свідків, якщо вони є, відомості щодо вилучених товарів та інші необхідні для вирішення справи відомості.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що описка в зазначенні статті Митного кодексу України та частини статті, допущені інспектором, не спростовує факту вчинення даного порушення митних правил та кваліфікацію вказаного порушення саме за ст. 483 ч. 1 МК України, а так само вказана описка не впливає на законність винесеної постанови відносно ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта Департаменту податкових та митних експертиз № 142005901 - 0872, від 19 серпня 2019 року, загальна товарів, зазначених в постанові про призначення експертизи в справі про порушення митних правил становить 219 315,09 коп.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 та його захисника, стосовно неправомірності висновку експерта пов`язана саме з тим, що ОСОБА_1 зроблені інші підрахунки про закупку аналогічних лікарських засобів за значно нижчими цінами, згідно з якими вартість лікарських засобів занижена ним більше як вдвічі від зазначеної експертом та складає 86 329, 27 грн., суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, оскільки на території України деякі лікарські засоби, які були вилучені у ОСОБА_1 не зареєстровані у встановленому порядку до продажу в мережах аптек, проте продаються через мережу Інтернет за роздрібними цінами, визначеними експертом. При цьому, експерт досліджував ринкові ціни на лікарські засоби на українських сайтах із врахуванням 10 відсоткової знижки на вказані товари, а тому доводи ОСОБА_1 з приводу наявності сумнівів в об`єктивності та незалежності проведеної експертизи, є необґрунтованими, оскільки будь - яких підстав сумніватися у її законності немає.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апеляційної скарги відносно того, що законодавчими актами України не передбачено обмежень щодо вивезення за межі митної території України лікарських засобів, крім тих, що містять наркотичні чи психотропні речовини, оскільки характер вивезення за межі митної території України з прихованням від митного контролю та об`єм лікарських засобів, а також те, що ОСОБА_1 вказані лікарські засоби не належали, а перевозив він їх в Україну на прохання свого знайомого, таким чином усвідомлюючи те, що він діє протиправно, виходячи із власних приватних інтересів, свідчать про те, що ОСОБА_1 мав намір порушити митні правила України.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 10 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.