Справа № 487/57/20
Провадження № 3/487/352/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Янковець Г.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст.130 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року о 00 год. 04 год., ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 270 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. 2-а Набережна, 2/3 у м.. Миколаєві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши що у вказаний в протоколі час був зупинений, співробітниками патрульної поліції, які в процесі спілкування запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився оскільки в стані сп`яніння не перебував, а працівники поліції йому належним чином не роз`яснили наслідки відмови, про обов`язок пройти огляд на стан сп`яннінна на вимогу працівника патрульної поліції, закріплений у п.п.2.5 ПДР України, він не знав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , співробітника патрульної поліції Колодки Д.С., свідка ОСОБА_3 , дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.266 ч.ч.2,3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають, зокрема у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно розділу ІІ п.12, зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами внесеними Постановою КМУ №883 від 10.11.2017 року, передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 286264 від 26.12.2019 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , від 26.12.2019 року.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у спеціалізованому медичному закладі.

Вище наведені обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях наданих в судовому засіданні поліцейським ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, окрім того йому були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду.

Крім того, ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки про що свідчить його особистий підпис у протоколі серії БД №286264.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була обумовлена тим, що йому не було роз`яснено її наслідки, є безпідставними. Оскільки наведене було спростовано наявними і допустимими доказами які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, ОСОБА_1 було проігноровано положення п.2.5 ПДР України відповідно до яких встановлено безумовний обов`язок водіїв, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 , як особа яка має спеціальне право на керування транспортними засобами, зобов`язаний знати та неухильно виконувати ПДР України.

З огляду на викладене, заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як намір уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними на строк один рік та штрафу в межах санкції статті 130 ч.1 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КпроАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпроАП України та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. (отримувач ГУК/ Миколаївська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача (ДКСУ): казначейство України (ЕАП), номер рахунку:UA0014001 код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) у доход держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: І.О.Притуляк