Справа №718/565/20
Провадження №3/718/218/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ДПС України Головне УДПС у Чернівецькій області області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Кіцманським РВ УМВС України у Чернівецькій області 01.07.1996 року, жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2020 року при проведенні фактичної перевірки в АДРЕСА_2 , магазину встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 455 гривень. Вказана сума коштів не зазначена в денному звіті ФФО (Х-звіт), що є порушенням п. 13 ст.8 Закону України № 265/95-ВР «Про застосування ФФО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг № 265193 від 06.07.1995 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак скерувала до суду заяву з якої вбачається, що вона вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю, просить справу розглядати без її участі.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичнее суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процессу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24-33); право на ефективну участь(T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними.(Каралевічус протиЛитви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненному правопорушенні підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 62 від 12.03.2020 року; актом перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку розрахункових операцій від 12.03.2020 року, що підтверджує те, що ОСОБА_1 порушила порядок проведення розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушниці та запобігання вчинення нею нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ст. 155-1 КУпАП, у виді накладення штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись, ст. ст. 22, 33, 34, 155-1 ч. 1, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Кіцманським РВ УМВС України у Чернівецькій області 01.07.1996 року, жительку АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП і призначити їй адміністративне стягнення в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнути ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.