Справа № 503/365/20
Провадження №3/503/156/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2020 року о 15 год. 15 хв. ОСОБА_1 , по вул. Заболотного в с. Будеї Кодимського району, керував автомобілем марки "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До Кодимського районного суду Одеської області Собко В.М. надав заяву в якій зазначив, що визнає свою вину повністю, у вчиненому щиро розкаюється, став на шлях виправлення, просив не позбавляти права керування транспортним засобом, влаштувався на другу роботу та просив передати матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу, а також надав копію трудової книжки серії НОМЕР_2 НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 23.02.2020 року о 15 год. 20 хв. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та зазначають, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 в їх присутності відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- диском СD-R з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені докази являються належними та допустимими, узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо поданої ОСОБА_1 заяви про передачу матеріалів щодо нього на розгляд трудового колективу, на думку судді, клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Разом з цим, можливість звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З наданого до суду документа, а саме копії трудової книжки серії НОМЕР_4 в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , згідно наказу №1 від 25.03.2020 року прийнятий ФОП ОСОБА_2 на посаду водія.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві просив передати матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу, але підтверджуючих документів до суду не надав.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Отже, виходячи з положень ст. 21 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в той же час, за змістом закону, є правом суду, а не обов`язком, вважаю, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, що носить підвищений рівень суспільної небезпеки, та в даному конкретному випадку, зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема, на те, що ОСОБА_1 був прийнятий ФОП ОСОБА_2 на посаду водія 25.03.2020 року, тобто на момент розгляду справи відносно нього про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому зазначені в заяві обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та застосування заходу громадського впливу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що адміністративне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також стосується безпеки інших учасників дорожнього руху. Тому звільнення його від відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу в даному випадку є недоцільним, оскільки не буде сприяти запобіганню правопорушень.

При вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення враховано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності особи за вчинене нею правопорушення і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами, а тому вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є єдиним та безальтернативним.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк