ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 листопада 2020 рокуСправа №: 695/2158/20
Номер провадження 3/695/1604/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116549 від 26.08.2020 року ОСОБА_1 26.08.2020 року о 21 год. 20 хв. на автодорозі М-14, 223 км. Херсонської області керував автомобілем ГАЗ 5327, д.н.з. НОМЕР_1 , та при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За вказаним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ст.. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких він 26 серпня 2020 року, близько 21 год. 20 хв., на 223 км. автодороги М-14, керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ 5327, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по об`їзній трасі. Йому необхідно було виконати розворот. та рухаючись у правій смузі руху в темну пору доби, із швидкістю близько 20-30 км./год. увімкнув лівий показчик повороту, та переконавшись у відсутності перешкод та автомобілів у попутному напрямку руху розпочав потроху перестроюватись у ліву смугу руху. Подивившись повторно у ліве бокове дзеркало, він побачив як з великою швидкістю до його наближається якийсь автомобіль з увімкненими фарами. З метою уникнення дорожньо - транспортної пригоди, він увімкнув правий поворот та почав звільняти ліву смугу руху, через кілька секунд відчув легкий скрегіт лівого борту автомобіля і повз нього пронісся мікроавтобус білого кольору, який спинився аж за 100 метрів від нього. Після зупинки він побачив подряпаний лівий борт свого автомобіля, а в мікроавтобуса було пошкоджено праве дзеркало заднього виду та два задні скла праворуч.

Окрім того ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів надав письмові пояснення його дружини ОСОБА_2 , яка вказала, що вона разом із своїм чоловіком рухалися на автомобілі ГАЗ 5327 д.н.з. НОМЕР_1 та їм необхідлно було виконати розворот та коли чоловік увімкнув лівий показчик повороту, та переконавшись у відсутності перешкод та автомобілів у попутному напрямку руху розпочав потроху перестроюватись у ліву смугу, подивившись повторно у ліве бокове дзеркало, він побачив як з великою швидкістю до нього наближається якийсь автомобіль з увімкненими фарами. З метою уникнення дорожньо - транспортної пригоди, він увімкнув правий поворот та почав звільняти ліву смугу руху, через кілька секунд відчули легкий скрегіт лівого борту автомобіля і повз них пронісся мікроавтобус білого кольору, який спинився аж за 100 метрів від них.

Вказували, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в наслідок перевищення швидкості руху водієм мікроавтобуса.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 26.08.2020 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.3.б та п. 10.1 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи, окрім вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано схема місця дорожньо-транспортної пригоди, а також письмові пояснення водія Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI ОСОБА_3 та пасажира вказаного автомобіля ОСОБА_4 ..

Згідно пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні рухаючись на автомобілі Mercedes-Benz Sprinter попереду в правій полосі помітили автомобіль ГАЗ, який рухався в попутньому напрямку та почав зміщуватись в бік лівої полоси, на світлові сигнали водія Mercedes-Benz водій автомобіля ГАЗ не реагував, а водій Mercedes-Benz прийнявши ще лівіше не зміг уникнути дорожньо-транспортної пригоди. При цьому водій автомобіля ГАЗ світлові сигнали про зміну напрямку руху не подавав, а швидкість автомобіля Mercedes-Benz була 80 км/год.

Статтею ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, із аналізу вказаної статті вбачається, що остання застосовується не в будь-якому випадку при порушенні правил дорожнього руху, а саме за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином матеріалами справи мають бути встановлені не тільки порушення правил дорожнього руху та наявність пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а й причинного зв`язку між вказаними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 (далі Правил), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом із тим матеріали справи не містять належних доказів взаємозв`язку між порушенням ОСОБА_1 інкримінованих йому вказаних вище Правил дорожнього руху та подією дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.08.2020 року.

Як вбачається із пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди та доданих свідків, водій автомобіля Mercedes-Benz рухаючись в крайній лівій смузі руху помітив, як водій автомобіля ГАЗ почав зміщуватись з крайньої правої смуги в крайню ліву, однак водій автомобіля Mercedes-Benz не вжив заходів щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди, зокрема не зменшив швидкість свого руху, яка за його ж поясненнями була не високою та з урахуванням дорожньої обстановки забезпечувала можливість виконати ним вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху.

Належних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди саме за тих обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Так пояснення свідка ОСОБА_4 спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , а пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди є взаємовиключними, оскільки кожна сторона ДТП надає пояснення правомірності саме своїх дій.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту й також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Відтак, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до змісту закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати оцінку наявності чи відсутності дорожньо-транспортної пригоди та причинного зв`язку між порушенням останнім правил дорожнього руху та настання дорожньо-транспортної пригоди з настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів чи будь-якого іншого майна, які не ставились у вину особи, суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в рішеннях ЄСПЛ по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

У відповідності до ст.. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять, то вина останнього належним чином не доведена.

Хоча строки накладення адміністративного стягнення, які встановлені ст.. 38 КУпАП закінчилися, судом встановлено, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюються ст.. 124 КУпАП, а тому судом встановлено відсутність події і складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.256, ст. 124, ч. 2 ст.268, ч. 2 ст.277 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Середа Л.В.