Справа № 214/2191/20
3/214/1169/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Долинська Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №440416 від 24 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 24 березня 2020 року о 15.30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці поряд із магазином АТБ по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу 7-д в м. Кривому Розі здійснював діяльність з продажу раків, чим порушив карантинні заходи, запроваджені в державі постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_2 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

З огляду на дію у суді особливого режиму роботи з метою запобігання розповсюдженню вірусного захворювання, правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_2 не скористався, подавши письмові пояснення із клопотанням про розгляд справи без його участі. У письмових поясненнях зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, оскільки жодних порушень карантинного режиму, запровадженого в Україні, він не порушував. Пояснив, що він перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей. Після введення карантинного режиму їх сім`я опинилась в скрутному становищі без роботи та засобів для існування. Знайшовши в мережі Інтернет сайт з рекламою щодо продажу раків, він зателефонував та домовився з невідомим чоловіком купити 7 кг раків по ціні 100 грн. за 1 кг. Придбавши раків та необхідний сосуд для їх зберігання і транспортування, одягнувши захисну медичну маску, 24 березня 2020 року він став неподалік від магазину АТБ в районі ринку «Ювілейний» по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу, де зазвичай продають рибку, та почав їх продавати. Простоявши приблизно 1 годин нічого він не продав, раптово до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що своїми діями він порушує закон, а саме здійснює продаж об`єктів тваринного світу без дозвільних документів та поза межами торгівельної мережі, за що передбачена адміністративна відповідальність. Після цього він разом з працівниками поліції пройшов до дільничного пункту поліції, де на нього склали протокол, а представники рибнагляду раків конфіскували без оформлення жодних актів чи протоколів вилучення. Про те, що своїми діями він порушував обмеження, встановлені карантинним режимом, він не знав та працівники поліції про це йому нічого не казали.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» № 530-1Х від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44 -3, наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до п.2.3 постанови, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Судовим розглядом встановлено, що 24 березня 2020 року ОСОБА_2 здійснював роздрібну торгівлю об`єктами тваринного світу раками, без дозвільних документів та за межами торгівельної мережі.

Як на докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, працівник поліції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями ОСОБА_2 , свідків та фотознімок.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо підтвердили, що 24 березня 2020 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_2 продавав раки по ціні 180 грн. за 1 кг. неподалік від магазину АТБ по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу. Чоловік, який здійснював продаж, знаходився з одягнутою на обличчя медичною маскою.

Суд не вбачає підстав для того, щоб не приймати до уваги письмові покази свідків, оскільки в судовому засіданні не встановлено даних про те, що свідки обмовляють ОСОБА_2 . До того ж вказані обставини ОСОБА_2 не оспорював, підтвердивши їх під час судового розгляду, як і зображення його на фотознімку, де він у захисній медичній масці на обличчі знаходиться поряд із магазином на продає раків.

Разом з тим, адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_2 не містять відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.

Окремо слід зазначити, що норма ст.44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 , немає жодних відомостей про те, які конкретно норми, пункти постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 були порушені ним як фізичною особою та визначали б наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_2 , всупереч вимогам ч.2 ст.251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ст.44-3 КУпАП. До того ж викладена в протоколі про адміністративне правопорушення оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи, а відтак свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП. Оскільки положеннями діючого законодавства України не передбачено здійснення судом перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.9, 35, 39, 44-3, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко