Справа № 946/6937/20
Провадження № 3/946/2215/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 грудня 2020 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ),

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

1.1. Згідно наданих матеріалів, 23.10.2020 року о 06 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВMW» державний номер НОМЕР_1 по вул. Клушина, 5/2 в м.Ізмаїлі Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 20.10.2020 року, справа №946/6937/20 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.7).

2.2. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.3. У судові засідання, призначені на «11» годину «00» хвилин 03.11.2020 року, «13» годину «00» хвилин 23.11.2020 року та «15» годину «00» хвилин 09.12.2020 року ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим, не з`явився, звернувшись із клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та отримати диск з відеозаписом (а.с.8, 11, 14).

2.4. У судовому засіданні, призначеному на «11» годину «30» хвилин 23.12.2020 року, захисник просив відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з відеозаписом.

2.5. У судове засідання, призначене на «09» годину «30» хвилин 28.12.2020 року ОСОБА_1 та його захисник, будучи своєчасно та належним чином повідомленими, не з`явилися. На адресу суду надійшло заперечення захисника, в яких останній просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування правової позиції пояснив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Автомобіль був припаркований біля будинку, в якому ОСОБА_1 проживає. На місці знаходження автомобіля поліцейські не проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. В порушення ст.45 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно застосували до ОСОБА_1 спеціальні засоби кайданки. Заходи забезпечення провадження: вилучення посвідчення водія, відсторонення від керування транспортним засобом, тимчасове затримання транспортного засобу та поміщення його на спеціальний майданчик не застосовувалися. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці та у закладі охорони здоров`я. Матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. Наданий суду відеозапис не відповідає вимогам п.5 Інструкції №1026 від 18.12.2018 року, оскільки не є безперервним і не фіксує всього періоду складання протоколу. Також, в протоколі не вказано технічний засіб, яким здійсненний відеозапис. Таким чином, всі вищевказані обставини у своїй сукупності є суттєвим порушенням порядку, визначеного чинним законодавством щодо належного проведення огляду на стан сп`яніння.

ІІІ. Релеванті джерела права та акти їх застосування

3.1. Конституція України

Стаття 62. […] Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 129. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права […].

3.2. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року за №1402-VІІІ

Стаття 6. Незалежність судів

1. […] Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Стаття 7. Право на справедливий суд

1. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом […].

3. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

3.3. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року за №3477-ІV

Конвенція Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Стаття 17. Застосування судами Конвенції та практики Суду

1. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

3.4. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 130. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (із змінами, внесеними Законом України від 17.06.2020 року за №720-ІХ, опублікованими в Єдиному державному реєстру нормативних актів)

[…] відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.5. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46 (далі ПДР).

Пункт 2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

3.6. Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026 (надалі Інструкція №1026).

Розділ ІІ. Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів

5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

ІV Оцінка судді

4.1. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заперечення, суддя дійшла такого висновку.

4.2. Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.

4.3. Переглянувши відеозаписи BNUY7481, MIKE8614, які містяться на долученому до матеріалів справи оптичному диску, суддею встановлено, що працівники патрульної поліції під`їхали до припаркованого автомобілю марки «ВMW» державний номер НОМЕР_1 . На інших відеозаписах зафіксована процедура оформлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

4.4. Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення полягає в тому, що порушник має відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та обов`язково має керувати транспортним засобом.

4.5. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

4.6. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

4.7. Крім того, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

4.8. Таким чином, знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

4.9. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

4.10. Надані суду відеозаписи не відповідають вимогам п.5 Інструкції №1026, оскільки не є безперервними і не фіксують всього періоду з моменту вчинення правопорушення та закінчуючи оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення.

4.11. Також, надані на розгляд суду матеріали справи не містять будь-яких даних про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також вилучення у нього посвідчення водія, що у взаємозв`язку з викладеним вище викликає у судді обґрунтовані сумніви щодо дійсного керування зазначеною особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

4.12. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.13. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на його користь, та, відповідно, приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

4.14. За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.23, 130, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Копію постанови надіслати для відома ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.І.Бальжик