ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7130/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна, розглянувши адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором закладу з розміщення ТОВ «Затишок -М», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 181917 від 14.09.2020 14.09.2020 о 16 год. 09 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , в порушення п. 14 п.п. 2 постанови КМУ № 641, забезпечувала роботу об`єкта з розміщення осіб для тимчасового проживання, чим порушила вимоги ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КпАП України).

В суді ОСОБА_1 вину не визнала та вважає, щовказаний протокол складений незаконно, не відповідає вимогам до протоколу, які встановлені ст. 256 КпАП Ураїни, а саме: в протоколі не вказано, в якості кого нею було скоєно правопорушення: ким та де вона працюю, якими документами підтверджується факт того, що вона має статус посадової особи, яка відповідає за вчинення цього правопорушення, а також не вказані докази на підтвердження вказаних обставин; у протоколі відсутнє посилання на будь-які докази її порушень, тобто твердження про наявність порушень не підтверджуються будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення нею був укладений цивільно-правовий договір № 01/09/2 від 01.09.2020 з ТОВ «Гармонія Затишку - М», яке є орендодавцем цього приміщення, відповідно до якого нею здійснювалось надання наступних послуг: слідкувати за дотриманням чистоти та протиепідемічних заходів у приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому вона не є працівником ТОВ «Гармонія Затишку-М» та не має посадових обов`язків службової особи вказаного підприємства, а отже, не є суб`єктом правопорушення, що передбачене ст. 44-3 КУпАП. Просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ст. 44-3 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України № № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029) - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2020 № 712 і від 27 серпня 2020 № 757 залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється «зелений», «жовтий», «помаранчевий» або «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

Разом з тим, відповідно до п. п. 2 п. 14 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для «зеленого» та «жовтого» рівня епідемічної небезпеки, забороняється, зокрема, діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, крім готелів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в будь-якому випадку матеріали справи не містять жодних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2 п. 14 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, які би утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України.

Крім того до суду не подано доказів на підтвердження того, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язки щодо забезпечення роботи закладу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КпАП України, ст. 62 Конституції України судом не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Таким чином вважаю, що докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, 247 п. 1, 283-285 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: