ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року Провадження № 3/425/245/20

Справа № 425/508/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 12 травня 2010 року; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 18 лютого 2020 року надійшов протокол серії АПР18 №131433 від 18 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 лютого 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено відкрите судове засідання на 17 березня 2020 року, на 09 годину 30 хвилин.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейської, яка склала протокол, полягали у тому, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки 15 лютого 2020 року о 14 годині 00 хвилин залишила своїх дітей під наглядом свого батька (тобто, діда дітей) ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння. А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи ОСОБА_1 полягали у тому, що вона дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_7 (дідом дітей) та її дітьми. 15 лютого 2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, вона пішла до знайомої зробити фотокартки на документи. Дітей вона залишила зі своїм батьком, який був з легким запахом алкоголю, оскільки на передодні він випивав. Проте у цей день він не випивав.

А суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

ОСОБА_1 являється матір`ю дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто вона є матір`ю неповнолітніх дітей (а.с.8 копія паспорту ОСОБА_8 , а.с. 9,10 - копії свідоцтв про народження дітей).

ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 залишивши своїх дітей вдома зі своїм батьком ОСОБА_7 (їх дідом), в якого був легких запах алкоголю, пішла з дому зробити фото на документи (а.с.4 пояснення ОСОБА_1 ).

І вважаючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, тобто ухилилась від виховання дітей, оскільки залишила їх разом з їхнім дідусем, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, лейтенант поліції Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_10 склала протокол (а.с.1 - протокол).

18 лютого 2020 року, протокол разом з усіма зібраними доказами, надійшов до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.12 супровідний лист).

І, на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_11 означене адміністративне правопорушення, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 1 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків дитини забезпечити виховання дитини, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

При цьому, в силу положень частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України та частини 2 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Отже, саме таким є коло, передбачених законодавством України обов`язків батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Як вже було встановлено судом, і що підтверджується наданими суду доказами, неповнолітні діти ОСОБА_1 проживають разом з нею та з її батьком (двдом дітей) ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 15 лютого 2020 року вийшла з дому залишивши своїх неповнолітніх дітей разом із ОСОБА_7 , їх дідом.

Однак ті обставини, які зазначені у протоколі серії АПР18 № 131433 від 18 лютого 2020 року, а саме те, що ОСОБА_12 перебуваючи разом із своїми онуками 15 лютого 2020 року знаходився в стані легкого алкогольного сп`яніння спростовуються поясненнями самого ОСОБА_13 і ОСОБА_1 , які пояснювали, що 15 лютого 2020 року приблизно о 14 годині ОСОБА_14 вийшла з дому та попросила діда доглянути за дітьми, оскільки вона ходила оформлювати фото на документи, і того дня він не вживав спиртні напої, а запах був, так як він 14 лютого 2020 року випивав вино (а.с. 5 пояснення ОСОБА_6 ).

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_12 знаходився у стані сп`яніння, суду не надано, у тому числі й рівня алкоголю в його крові, як і доказів того, що стан, в якому він знаходився впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керування ними.

Суду взагалі не надано будь-яких доказів, на підставі яких поліцейська встановила стан сп`яніння ОСОБА_13 .

Разом з цим, суду не надано будь-яких доказів того, що залишення усіх дітей із дідом 15 лютого 2020 року, мало або могло мати який-небудь негативний вплив на самих дітей або на реалізацію чи забезпечення їх прав, свобод та інтересів.

Тому, в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки її діяння не охоплюється об`єктивною стороною складу означеного правопорушення.

Суд не вважає, що ОСОБА_9 у події, що відбулась 15 лютого 2020 року ухилилась від виконання яких-небудь батьківських обов`язків. До того ж, вона як мати була вправі визначити особу, для залишення дітей не певний час.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого нею 15 лютого 2020 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,184,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 12 травня 2010 року; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Рубіжанському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко