Справа № 569/3647/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

22 лютого 2020 року о 20 год. 30 хв., в м. Рівне по вул. Макарова, 30, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 200», номерний знак НОМЕР_2 , виконавши зупинку транспортного засобу, не вжив всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль покотився та здійснив наїзд на транспортний засіб «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, 22 лютого 2020 року о 20 год. 30 хв., в м. Рівне по вул. Макарова, 30, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 200», номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об`єднати адміністративні матеріали № 569/3647/20 та № 569/3648/20 в одне провадження, присвоївши їм № 569/3647/20 та розглядати одночасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив суду, що зіткнення його транспортного засобу та транспортного засобу «Honda Accord» не було. Між ним та водієм ОСОБА_2 виникла словесна перепалка, після чого він припаркував автомобіль та пішов по своїх справах, оскільки поспішав.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що оскільки він проїхав більшу частину дороги, по якій утруднений роз`їзд для двох автомобілів, а водій ОСОБА_1 проїхав лише декілька метрів, він відкрив вікно та попросив водія здати назад, щоб пропустити його автомобіль. Однак, останній зупинив свій транспортний засіб, вийшов з автомобіля, та не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_1 здійснив зіткнення з його автомобілем. Після чого ОСОБА_1 сів у своє авто та, здавши назад, зник з місця ДТП. На його думку, останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки він ледве держався на ногах та від нього відчувався запах алкоголю. Вважає, що винним у скоєнні ДТП ОСОБА_1 .

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відеозапису з відеореєстратора транспортного засобу ОСОБА_2 «Honda Accord», ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, та не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого його автомобіль здійснив зіткнення з його автомобілем ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється, зокрема, у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Згідно п. 15.12 б ПДР України, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Аналізуючи вказані положення ПДР України, суд приходить до висновку, що водій автомобіля «Chrysler 200», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 здійснивши зупинку, повинен був вжити всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху свого автомобіля.

Оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені обставини свідчать про те, що дії водія ОСОБА_1 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді ДТП.

Дії ОСОБА_3 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 222098 від 25.02.2020 року та серії БД №222099 від 25.02.2020 року, схемою місця ДТП від 22.02.2020 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відеозаписом.

Суд критично розцінює пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання вини, у вчиненні зазначених правопорушень, оскільки вони спростовуються протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого, наданими на місці дорожньо-транспортної пригоди та в судовому засіданні, відеозаписом, знятим відеореєстратором. Також суд вважає, що невизнання ОСОБА_1 вини у судовому засіданні, в той час коли письмові докази свідчать про протилежне, є його наміром уникнути відповідальності за вчинення правопорушень.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що саме з вини ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню з порушника в прибуток держави 420,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін