Справа № 215/7510/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339259 від 16.12.2019, та долучених до нього матеріалів, ОСОБА_1 , будучи особою, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 категорії «А, В, С», 16.12.2019 року о 20 год. 52 хв. в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Новосибірська, 3 керував ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксоване на відеореєстратор Хіаомі, бодікамера: АЕ-00078, АЕ -00271.

ОСОБА_1 до суду 16.03.2020 не з`явився, його захисник адвокат Вірко В.В. вкотре подав заяву про об`єктивну неможливість участі в судовому засіданні та перенесення розгляду справи (вх.№4945 від 13.03.2020).

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи слід виходити з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, останнім та самим ОСОБА_1 заявлялись відводи головуючій судді, які визнані необґрунтованими, а тому суд розцінює це як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

Зволікання з розглядом справи про адміністративне правопорушення може призвести до уникнення особи, відносно якої складено протокол , від відповідальності, яка має настати у разі, якщо буде встановлено у його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні (запереченні) у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, підписані ОСОБА_1 разом із захисником Вірком В.В., проти скоєння ОСОБА_1 правопорушення заперечують, посилаючись на істотне порушення його прав при складенні адміністративного протоколу, а також невідповідність часу і місця адміністративного правопорушення; зазначають, що він від огляду не ухилявся, а поліцейські повинні самі були доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Крім того, відеозаписи, додані до протоколу не містять доказів його керування транспортним засобом і вказаний транспортний засіб у ОСОБА_1 не вилучався (вх.№ НОМЕР_3 від 13.02.2020).

Розглянувши пояснення підписані ОСОБА_1 разом із захисником Вірком В.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, а також переглянувши DVD-диск, що долучений до протоколу працівниками поліції, суд встановив наступне.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339259 від 16.12.2019, ОСОБА_1 о 20 год. 52 хв. в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Новосибірська, 3 керував ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився (а.с.1).

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких на заздалегідь заготовлених бланках, заповнених працівниками поліції, вказано, що в їх присутності ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.2).

Проте на відеозаписі не зафіксовано факт підпису протоколу та письмових пояснень вказаними свідками.

Більш того, відповідно до відеозапису події, наявному в матеріалах справи, та який було переглянуто судом, вказана в протоколі про адміністративне правопорушення ознака сп`яніння як поведінка, що не відповідає обстановці, ніяким чином не підтвердилась, оскільки представником поліції було повідомлено свідкам про те, що вони лише мають засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, а про наявність інших будь-яких ознак сп`яніння, виявлених працівниками поліції, їх повідомлено не було.

У переглянутому в суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що в ньому порушено хронологічний порядок подій, які мали місце 16.12.2019 року. Так, на першому записі видно, що 16.12.2019 о 20:46 водій виходить із авто, а вже о 20:51 розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським на місці зупинки за ч.1 ст.126 КУпАП і о 20:54 видано копію постанови водію ОСОБА_1 . Другий запис починається о 21:03 з моменту повідомлення свідкам про те, що вони мають засвідчити все, що відбувається зараз при них. На п`ятому файлі відображено зупинення автомобіля ОСОБА_4 о 21:56 на підставі п.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». А вже останній файл містить відеозапис зупинення о 20:52 автомобіля ВАЗ червоного кольору з номерами 954-2 (далі номер не видно).

Тобто зазначені події суперечать фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339259 від 16.12.2019.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, що складаються співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі не є достатніми підтвердженнями винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність фактів та обставин, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складені адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на підставі ст. 247 КУпАП провадження відносно нього слід закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, ч.1 п.3 ст. 284, ст. 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя