ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1491/20 Справа № 208/7130/20 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце роботи управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради, юридична адреса вул. Москворецька, № 14, м. Кам`янське, Дніпропетровської області,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 17.08.2020 року, ОСОБА_2 , діючи в інтересах клієнта - ТОВ «КИ.МОД» (), як адвокат, з метою надання правової допомоги на підставі Ордеру серії АН № 1014641 від 23.06.2020 року, в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до Управління Державного архітектурно - будівельного контролю Кам`янської міської ради, шляхом подання адвокатського запиту № 911 від 10.08.2020, адресованого на ім`я начальника управління державного архітектурно - будівельного контролю Кам`янської міської ради В.В. Воздвиженського, який був отриманий Управлінням 17.08.2020 (вх. № 336- 07).

02.09.2020 року начальник управління державного архітектурно - будівельного контролю Кам`янської міської ради ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», листом за № 01-07/303 від 02.09.2020 року відмовив у наданні інформації на адвокатський запит, що згідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою відповідальність встановлену законом, а саме ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що адвокатський запит адвоката Осики С.В. не відповідає вимогам Закону. Вказує, що відсутність в ордері номеру посвідчення адвоката України, ким та коли воно було видано, не може посвідчувати повноваження адвоката Осики С.В. на надання правової допомоги ТОВ КИ.МОД.

Також вказує, що з метою надання необхідної інформації, адвокату Осика С.В. було відправлено лист щодо ставлення запитання, так як питання поставлене адвокатом не має логічного смислу в розрізі положення Управління.

Зазначає, що оскільки його права були йому отримані ним 23 вересня 2020 року, то протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений 24 вересня 2020 року, а не 12 жовтня 2020 року, виходячи з вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови не порушено, а тому клопотання про поновлення строку не розглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Ради адвокатів Донецької області серії ДН № 0043 від 12 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_1 ; копією адвокатського запиту адвоката Осики С.В. на адресу начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Камянської міської ради Воздвиженського В.В. від 10 серпня 2020 року з додатками, а саме копією свідоцтва про право зайняття адвокатьсою діяльністю та оригіналом ордеру; копією листа ОСОБА_1 на адвокатський запит адвоката Осики С.В. від 02 вересня 2020 року зміст якого свідчить про відмову надати відповіль за адвокатським запитом; листом адвоката Осики С.В. на адресу Ради адвокатів Донецької області від 13 вересня 2020 року, щодо вжиття заходів відносно ОСОБА_1 .

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують неправомірна відмова в наданні інформації на адвокатський запит, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме неправомірній відмові в наданні інформації на адвокатський запит, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в ордері номеру посвідчення адвоката України, що в свою чергу не може посвідчувати повноваження адвоката Осики С.В., є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 26 вказаного вище Закону, ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Як слідує з наявного в матеріалах справи ордеру адвоката Осики С.В., то він відповідає вказаним вище вимогам Закону, містить відомості найменування особи, якій надається правова допомога; орган, у якому надається правова допомога; прізвище, ім`я та по-батькові адвоката, із зазначенням номеру свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю та установи, яка його видала.

З наведеного вище можна зробити висновок, що ордер, долучений до адвокатського запиту адвоката Осики С.В. на адресу начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Камянської міської ради Воздвиженського В.В., є таким що, відповідає своїм вимогам, відповідно до законодавства України, а тому доводи щодо невідповідності цього ордеру вимогам Закону, є помилковим, та до уваги апеляційним судом не приймаються.

Зауваження ОСОБА_1 щодо не конкретизування питання № 2, поставленого адвокатом Осикою С.В. в своєму адвокатському запиті, у зв`язку з чим, останньому було направлено відповідний лист, є безпідставними, оскільки апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, відповідно до якого, листом за № 01-07/303 від 02 вересня 2020 року, адвокату Осика С.В. було відмовлено у наданні інформації на адвокатський запит в цілому, в тому числі і за п. 2 цього запиту.

Апеляційний суд вважає, що розмежування адвокатського запиту з посиланням на некоректність або нелогічність деяких запитань, як на це вказує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, не може бути підставою для відмови в наданні інформації на адвокатський запит, та є порушенням ОСОБА_1 вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення мав бути складений 24 вересня 2020 року, тобто після ознайомлення його з правами, а не 12 жовтня 2020 року, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП, то вказана обставина, з урахуванням зазначених вище обставин адміністративного правопорушення, не є суттєвою, та не впливає на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Даних чи доказів які б свідчили про обмеження прав ОСОБА_1 в наданні ними як суду першої інстанції так і в апеляційній інстанції доказів в підтвердження своїх доводів чи в обмеженні будь яких інших його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко