Справа № 559/2158/20
Номер провадження 3/559/1037/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Остапчук О.В.

за участі:

прокурора Кріпак С.А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Оперуповноваженим 4-го сектору УСР в Рівненській області ДСР Національної поліції України старшим капітаном поліції Марчак В.В. 06.10.2020 складено протокол № 319 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відносно ОСОБА_1 , який будучи начальником служби інформації Дубенського-Радивилівського ОРВК, та згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у порушення вимог фінансового контролю, передбаченого абз.1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, яку був зобов`язаний подати до 00:00 год. 17.10.2018, подав таку декларацію 01 липня 2020 року о 17 год. 24 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім того, оперуповноваженим 4-го сектору УСР в Рівненській області ДСР Національної поліції України старшим капітаном поліції Марчак В.В. 06.10.2020 складено протокол № 320 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відносно ОСОБА_1 , який будучи начальником служби інформації Дубенського-Радивилівського ОРВК, та згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у порушення вимог фінансового контролю, передбаченого абз.1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність за 2018 рік, яку був зобов`язаний подати до 00:00 год. 01.04.2019, подав таку декларацію 20 травня 2019 року о 18 год. 24 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він був затриманий 16.10.2018 за підозрою в отриманні неправомірної вигоди, про те, що мав подати декларацію типу «перед звільненням» не знав, подавав декларацію Типу «після звільнення» за 2018 рік 30.03.2019, однак подати не зміг, про що зробив скріншот, від НАЗК надходив лист, щодо необхідності подати декларацію «після звільнення», але, що «перед звільненням» таких відомостей не було. Наміру та умислу порушувати закон у нього не було.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172- КУпАП в повній мірі доведена матеріалами справ, незнання закону не звільняє від відповідальності, тому просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Об`єктивна сторона даного правопорушення має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

ОСОБА_1 , є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, відтак, був зобов`язаний

-подати декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 00:00 год. 17.10.2018, однак подав таку декларацію 01 липня 2020 року о 17 год. 24 хв.;

-подати декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність за 2018 рік, до 00:00 год. 01.04.2019, однак, подав таку декларацію 20 травня 2019 року о 18 год. 24 хв.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією згідно протоколу №319 від 06.10.2020, а саме, несвоєчасного без поважних причин подання ним декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, яку він повинен був подати до 00:00 год. 17.10.2018, суд зазначає наступне.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів ОСОБА_1 займаючи посаду начальника служби інформації Дубенського-Радивилівського ОРВК, та згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у порушення вимог фінансового контролю, передбаченого абз.1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, яку був зобов`язаний подати до 00:00 год. 17.10.2018, подав таку декларацію 01 липня 2020 року о 17 год. 24 хв.

Так, відповідно до матеріалів про адміністративне правопорушення щодо факту несвоєчасного подання декларації типу перед звільненням» ОСОБА_1 як особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, встановлено, що граничним строком подання такої декларації було 00:00 год. 17.10.2018.

Таким чином датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати саме 17.10.2018.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21КУпАП, стягнення може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься у Постанові від 07.02.2018 р. по справі №910/18319/16 вбачається, що застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події складу адміністративного порушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Як вбачається із копії ухвали від 17.10.2018 ОСОБА_1 15.10.2018 було затримано і порядку ст. 208 КПК України, а 17.10.2018 відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 30.03.2019 намагався подати декларацію за 2018 рік, однак подав її лише 20.05.2019, що на думку суду, свідчить про відсутність у нього умислу порушення вимог фінансового контролю.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 роз`яснювалися вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а відтак, особою, якою складено протокол, не доведено, що ОСОБА_2 знав про обов`язок подати декларацію декларацію типу «перед звільненням», що передбачено ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та про строк її подання.

З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеним, що в діях ОСОБА_1 наявна суб`єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,що полягає у несвоєчасному без поважних причин подані декларації особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до правил п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на наведене провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зач. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол №319 від 06.10.2020) підлягає закриттю за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією згідно протоколу №320 від 06.10.2020, а саме, несвоєчасного без поважних причин подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за 2018 рік, яку він повинен був подати до 00:00 год. 01.07.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 152 Конституції України Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020, у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», КК України, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 11, п.п. 1, 2, 6-10 1 , 12, 12 1 ч. 1, ч.ч. 2-5 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 2 ст. 13 1, ст. 35, абзаци 2, 3 ч. 1 ст. 47, ст.ст. 48-51, ч.ч. 2, 3 ст 52, ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700 VII зі змінами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Так, у вказаному Рішенні зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку про неконституційність окремих положень Закону № 1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади над судовою гілкою влади, а саме: повноважень та прав Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноважених осіб та уповноважених підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, особливостей врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обліку та оприлюднення декларацій, контролю та перевірки декларацій, встановлення своєчасності подання декларацій, повної перевірки декларацій, моніторингу способу життя суб`єктів декларування, додаткових заходів здійснення фінансового контролю, відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як відповідно до Рішення Конституційного суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 року ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року зі змінами визнана неконституційною та втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зач. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол №320 від 06.10.2020)підлягає закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 36, 38, ч.1 ст.172-6, 283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , №559/2157/20 (провадження №3/559/1036/2020) за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та №559/2158/20 (провадження №3/559/1037/2020) за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №559/2157/20.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зач. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол №319 від 06.10.2020), закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зач. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол №320 від 06.10.2020), закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець