Справа № 266/1381/20
Провадженя№ 3/266/611/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2020 року м.Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Курбанової Н.М.,
за участі секретаря Макогон С.Б.,
з участю прокурора Боложук В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, громадянки України, не працюючої, працюючою з 09.02.2007р. по 31.12.2018р. у «Маріупольському слідчому ізоляторі» Державна установа Міністерство Юстиції України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,
ОСОБА_1 , порушуючи вимоги абзацу 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції»,
припиняючи діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме звільняючись з посади молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Маріупольського слідчого ізолятору» Міністерства юстиції України, згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону будучи суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин 24.10.2019р. о 15 год. 06 хв. подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функції держави або місцевого самоврядування «перед звільненням» до Єдиного державного реєстру декларацій, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.
Прокурор Боложук В.О. в судовому засіданні вважала, що ОСОБА_1 є суб`єктом, яка підпадає під дію статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", також ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами цього антикорупційного законодавства. В діях ОСОБА_1 вбачається ознаки несвоєчасного, без поважних причин, подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функції держави або місцевого самоврядування «перед звільненням», тому просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
До суду ОСОБА_1 надала заяву, якою свою провину визнала повністю, справу просила розглянути за її відсутністю.
Суд, вислухавши прокурора, та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП, та її вину доведено.
Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне, без поважних причин подання декларації, і ця норма є відсилочною до відповідного закону, який повинен встановлювати та передбачати чіткі та конкретні терміни для вчинення таких дій як подання того чи іншого виду декларації.
Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме особи рядового і начальницького складу державної кримінально- виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до підпункту 2 п. 5 розділу 2 Рішення Національного
агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.
Відповідно до наказу начальника Маріупольського слідчого ізолятора від 28.01.2007 року за № 4/ос ОСОБА_2 призначено на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони Маріупольського слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань (а.с. 13).
Відповідно до наказу заступника начальника Маріупольського слідчого ізолятора від 25.06.2013 за №31 /ос внесені зміни в облікові документи старшого сержанта вн. служби ОСОБА_3 , молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму і охорони Маріупольського слідчого ізолятора змінивши її прізвище на ОСОБА_1 . Підстава рапорт Дранішнікової А.Л, свідоцтво про шлюб 1-НО № НОМЕР_1 видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 25 травня 2013 року (а.с. 14).
Відповідно до наказу начальника Маріупольського слідчого ізолятора
від 28.12.2018 року за № 112/ос-18, з 31.12.2018 прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Маріупольського слідчого ізолятору» (а.с. 15).
Згідно з відомостями здачі додаткових заліків персоналом Маріупольського слідчого ізолятора, ОСОБА_1 вивчила ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі положення ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» (а.с. 16-23).
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій
подала декларацію «перед звільненням» 24.10.2019 о 15 год. 06 хв. (а.с. 24).
Визначаючи міру адміністративного стягнення, суд враховує що ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність відсутні, а тому приходить до висновку про накладення стягнення у вигляді штрафу, оскільки таке стягнення буде достатнім засобом виховання особи та запобігатиме вчиненню нових правопорушень.
При оцінці строків притягнення до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Правопорушення було вчинене 24.10.2019 року, тому дворічний строк з моменту вчинення не пройшов. Щодо строку з моменту виявлення зазначаю наступне.
Аналіз положень ст. 38 та інших норм Кодексу України про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення). Процесуально цей висновок оформлюється у вигляді протоколу. Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання починає текти строк накладання стягнення.
Тому вважаю, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не минув.
Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Курбанова Н. М.