Справа № 583/3926/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд до суду надійшов протокол серії ДПР18 № 236516 від 14.10.2020 про адміністративне правопорушення, складений інспектором СРПП № 2 Охтирського ВП Сакович В.В., згідно якого ОСОБА_1 14.10.2020 року о 15 год. 20 хв. в м. Охтирка по вул. Широка керувала транспортним засобом Хонда Діо з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) від продування газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в Охтирській ЦРЛ відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнала та пояснила, що 14.10.2020 р. після обід вона разом зі своєю дитиною та свідком ОСОБА_2 пішли гуляти до сусідів. Через годину вона ( ОСОБА_1 ) зустріла знайомого ОСОБА_3 , який погодився відремонтувати її мопед. Вона ( ОСОБА_1 ) посадила дитину на мопед та повела його в руках до ОСОБА_4 , який подивився та сказав, що мопед треба розбирати. Тоді вона ( ОСОБА_1 ) повела мопед назад додому. По дорозі додому до неї під`їхали працівники поліції та попросили надати посвідчення водія. Посвідчення водія в неї ( ОСОБА_1 ) не було, тому працівники поліції склали постанову за те, що у неї немає прав та виписали штраф, який вона сплатила через два дні. Після цього вона ( ОСОБА_1 ) повела мопед додому в руках. На мопеді вона ( ОСОБА_1 ) не їхала, так як мопед був несправний, він не заводився. Протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП вона взагалі не бачила, свідка ОСОБА_5 вона теж не бачила. Працівники поліції не пропонували їй ( ОСОБА_1 ) їхати в медичний заклад чи продути Драгер на місці зупинки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вказаних правових актів огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобуз використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол (а.с.1), що не підписаний ОСОБА_1 і обставини викладені в якому заперечуються останньою.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять. Натомість, як стверджує ОСОБА_1 , мопедом вона не керувала, а вела його в руках, так як мопед був несправний та не заводився.

Такі твердження ОСОБА_1 підтверджуються показами свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той день близько 13 год. вона ( ОСОБА_2 ) разом із ОСОБА_1 вийшли погуляти та по дорозі зустріли ОСОБА_4 , якого ОСОБА_1 просила подивитися її мопед, який був несправний. ОСОБА_4 погодився, і вона ( ОСОБА_2 ) разом із ОСОБА_1 взяли вдома у ОСОБА_1 мопед та повели його до ОСОБА_4 . ОСОБА_4 сказав, що потрібен ремонт поршнєвої. ОСОБА_1 взяла мопед в руки та повела його додому. Вона ( ОСОБА_2 ) разом з дочкою ОСОБА_1 йшли поруч. Під`їхали працівники поліції та склали протокол за те, що в ОСОБА_1 не було прав. Поліцейські показали їй ( ОСОБА_2 ) де підписатися в протоколі та поїхали. В її ( ОСОБА_2 ) присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан сп`яніння з Драгером або в лікарні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що точно не пам`ятає в який день після обід був у свого знайомого в районі Мотокросу по вул. Широка м. Охтирка, де зустрів ОСОБА_1 , яка попросила подивитися її скутер. Він погодився та ОСОБА_1 привела скутер до нього в руках. Він ( ОСОБА_6 ) глянув скутер та сказав, що не зможе полагодити, потрібен спеціаліст. ОСОБА_1 взяла скутер в руки та повела його додому. На скутері були побиті кільця на клапанах, мопед сам не їхав, його треба було вести в руках або штовхати.

Вказаний в протоколі свідок ОСОБА_7 викликався в судове засідання, але не з`явився, тому суд позбавлений можливості перевірити його покази.

Наданий на вимогу суду відеозапис не містить даних про керування ОСОБА_1 мопедом, крім того, з даного відеозапису вбачається, що поліцейський в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 пропонував пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних засобів у відсутності свідків, а тому даний відеозапис суд не бере до уваги як доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду черезОхтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова