ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/300/20 Справа № 206/6518/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 18 листопада 2019 року о 23:35 годині в м. Дніпро по вул. Іларіонівська, булі буд.89, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер ARHK-0502» в присутності свідків, результат позитивний 0,77 % алкоголю.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п.2.9а, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати її та закрити провадження по справі стосовно нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважних причин, оскільки суд розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його можливості на захист своїх прав, при цьому протягом січня та лютого він хворів та лише 19.02.2020 року випадково дізнався про винесену судом постанову. Крім того, він звертався до суду з клопотанням про перенаправлення справи до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, оскільки мешкав на той час в Соборному районі і на засідання в Самарський районний суд м. Дніпропетровська було важко приїхати у зв`язку з хворобою, але суд залишив це поза увагою, як і те, що він є інвалідом.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, він дійсно продував якийсь прилад, що саме підписував не знає так, як поліцейські відмовилися надавати з цього приводу будь-які пояснення, з результатами тесту він не був згоден, але на його прохання пройти огляд в медичному закладі поліцейські відмовили і ніде не зафіксували цей факт. Вказує на порушення з боку поліцейських визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння, при цьому проходив тест на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням невстановленого законодавством технічного засобу "драгер" на місці зупинки транспортного засобу.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило. У зв`язку з чим, відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду його апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення постанови суду 29.01.2020 року.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості ані про направлення судом на його адресу копії постанови після її винесення, ані про отримання ним копії цього судового рішення, у зв`язку з чим апеляційний суд виходить з тих даних, які наявні в матеріалах справи та про які вказує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, а саме те, що він дізнався про винесене судом рішення лише 19.02.2020 року і в цей же день ним направлено апеляційну скаргу поштою до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення його права на захист та доступ до правосуддя.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193527 від 18.11.2019 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом якого виявилася позитивна проба з показником 0,77 проміле, з чим погодився ОСОБА_1 , що підтверджується підписами останнього та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- роздруківкою на папері показників приладу з результатом тесту 0,77 проміле, підписаною інспектором та ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського, згідно з яким при патрулюванні по вул. Іларіонівська, 89 водія транспортного засобу ВАЗ 321053 ОСОБА_1 було зупинено для залучення в якості свідка і під час спілкування з ним встановлено ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя) і в присутності двох свідків останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, результат якого виявився 0,77 проміле, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено водія від керування шляхом паркування транспортного засобу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 18.11.2019 року о 23 год 44 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Іларіонівська 89 в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу драгер для визначення стану сп`яніння, що засвідчили своїми підписами, прилад показав 0,77 проміле.

Крім того, сам ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що вчинив дане правопорушення у зв`язку зі скрутними сімейними обставинами, при цьому жодних зауважень чи скарг не вказав, фактично погодився з усіма обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що засвідчив особистим підписом.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будь-яких суперечностей між собою не містять і сумнівів не викликають.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківку на папері показників приладу з результатом тесту 0,77 проміле, як і протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав власноруч, з результатом тесту погодився, жодних зауважень до них не зазначав, отримав копію протоколу і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатами тесту та відмови поліцейськими на його прохання пройти огляд в медичному закладі, а також те, що вони не зафіксували цей факт, спростовуються дослідженими матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_1 мав можливість письмово зазначити такі відомості, зокрема зауваження, скарги, свою незгоду з результатом тесту тощо, натомість він підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, погодившись з його результатом, а у протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив про причини вчинення даного правопорушення, а саме у зв`язку зі скрутними сімейними обставинами.

З огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд розцінює такі доводи як спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Необґрунтованими є твердження про порушення з боку поліцейських визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння з використанням на місці зупинки транспортного засобу невстановленого законодавством технічного засобу "драгер", який не визначений Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 року №33, оскільки даний наказ МВС України втратив чинність 08 лютого 2019 року на підставі наказу МВС України від 26.12.2018 № 1052.

Пунктами 5, 6, 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція №1395), результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Матеріалами справи підтверджено, що працівниками поліції з дотриманням вищезазначених вимог Інструкцій проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер Алкотест 6820 прилад № ARNK-0502 за добровільною згодою ОСОБА_1 в присутності двох свідків, за результатами проведення якого зафіксований показник 0,77 проміле, про що складені акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківка із результатом цього огляду долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом не встановлено істотного порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкцій, які б порушили права ОСОБА_1 і були б наслідком для закриття провадження у справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та в протоколі про адміністративне правопорушення по справі також не встановлено.

Істотних суперечностей в доказах, які б могли вплинути на правильність встановлених фактичних обставин справи або на доведеність вини ОСОБА_1 не виявлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, апеляційний суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи в Самарському районному суді м. Дніпропетровська 18 грудня 2019 року о 9 годині, а 16 грудня 2019 року він звертався до суду з клопотанням про направлення адміністративного матеріалу за місцем його проживання.

Проте, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції, на зазначену дату та час він не з`явився, в своєму вищевказаному клопотанні не повідомив суд про неможливість прибути до суду з поважних причин, однак місцевий суд відклав розгляд справи на 29 січня 2020 року на 09 годину, повторивши виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Хоча зазначена справа була розглянута місцевим судом 29 січня 2020 року за відсутності ОСОБА_1 , останній, починаючи з 16 грудня 2019 року, близько двох місяців до суду щодо отримання інформації про хід розгляду справи не звертався та, як зазначив в апеляційній скарзі, протягом січня - лютого хворів, однак жодних медичних документів, які б підтверджували ці відомості щодо неможливості приймати участь в судовому засіданні за станом здоров`я до суду першої та апеляційної інстанцій не надав.

Апеляційний суд також зважає і на практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд поновив йому строк на апеляційне оскарження постанови суду та забезпечив йому можливість реалізації своїх процесуальних прав, які він вважав порушеними в суді першій інстанції.

Так, ОСОБА_1 був належним чином викликаний в судове засідання до суду апеляційної інстанції, задля чого апеляційним судом неодноразово відкладався апеляційний розгляд справи у зв`язку з неотриманням ним судових повісток у поштовому відділенні за адресою, вказаною в апеляційній скарзі.

Будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання в суді апеляційної інстанції на 24 березня 2020 року, ОСОБА_1 до суду не з`явився, в якому б мав можливість реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Стаття 130 КупАП не відноситься до категорій справ, при розгляді яких обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що за таких обставин судом не було допущено істотних порушень прав ОСОБА_1 , які б могли б вплинути на правильність висновків місцевого суду щодо доведення його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення та законність прийнятого рішення.

Твердження апелянта про залишення судом поза увагою його клопотання щодо направлення адміністративної справи до іншого суду за місцем його проживання є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, враховуючи всі наявні докази у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя О.П. Піскун