КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Навродського О.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 17 липня 2019 о 23.36 годині керував автомобілем «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бальзака, 8-А, в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а справу закрити.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Навродський О.В. зазначає про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тим більше, чи зупиняли ОСОБА_1 працівники патрульної поліції.

Як зазначає захисник Навродський О.В., між ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виник конфлікт, за результатами якого свідки викликали поліцію, та в подальшому були залучені як свідки про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник Навродський О.В. наголосив на тому, що ОСОБА_1 працівникам поліції заперечував факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, повідомляв, що транспортним засобом не керував, а лише знаходився у салоні автомобіля та слухав музику, чекав на брата, а свідки, які викликали поліцію, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали мету зробити винним та оговорили ОСОБА_1 , тому судом не може бути прийнятий до уваги неналежний доказ - пояснення свідків, бо свідки єупередженими. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування, зупинки ОСОБА_1 транспортного засобу, крім пояснень упереджених осіб свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, переглянувши відеозапис, наявний в матеріалах справи, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи в сукупності, а також додатково надані докази під час апеляційного розгляду, які не були предметом в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги з уточненнями, апеляційний суд доходить висновку про скасування постанови місцевого суду, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на протоколом про адміністративне правопорушення, переглянуті у суді відеозаписи події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 у їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 пізно ввечері під`їхав до будинку 8-А по вул. Бальзака в м. Києві, водій автомобіля включив гучно музику, під час спілкування з водієм зазначеного автомобіля виявив ознаки сп`яніння. Перед приїздом працівників поліції водій пересів на заднє сидіння автомобіля (ас. 17).

Однак, з таким висновком неможливо погодитись з огляду на обставини, які встановлені під час апеляційного розгляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 362902, складеного щодо ОСОБА_1 , останній 17 липня 2019 о 23.36 годині керував автомобілем «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бальзака, 8-А в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП (ас. 1).

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з уточненнями та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини. ОСОБА_1 зазначив про те, що домовився з братом, що вони зустрінуться, та він переночує у брата. Ввечері він на автомобілі приїхав до брата, який живе в іншому кінці «Троєщини». Коли приїхав, дізнався, що брата ще дома немає, то він в автомобілі, сівши на заднє сидіння, чекав брата, слухаючи музику, нікуди не збирався їхати. Поки чекав брата, вживав алкоголь. Музику слухав гучно. Через деякий час, хвилин через 15-30, до нього підійшов чоловік та зробив зауваження за гучну музику, просив зробити тихіше. У зв`язку з цим виникла суперечка. Той чоловік викликав поліцію, і вже коли приїхала поліція, останні повідомили, що він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Він (ОСОБА_1 ) пояснював працівникам патрульної поліції, через що саме виник конфлікт, що він ( ОСОБА_1 ) чекав брата в автомобілі і не керував транспортним засобом, але працівники патрульної поліції не звертали на це уваги. При цьому працівники поліції провокували його переставити автомобіль, він відмовився. Він (ОСОБА_1 ) у подальшому відмовився від проходження огляду за допомогою «Драгеру», а у лікаря - не відмовлявся, але не бачив сенсу, оскільки автомобілем не керував. Відмова була за участю свідків, які й викликали поліції та з якими був конфлікт. Працівники поліції також винесли постанову за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Захисник Навродський О.В. підтримав апеляційну скаргу з уточненнями, просив її задовольнити, наголосив на тому, що працівниками патрульної поліції не доведено факт керування транспортним засобом, свідки відмови були упереджені особи, а також працівники патрульної поліції не зафіксували зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Що стосується винесеної постанови працівниками патрульної поліції за керування транспортним засобом без водійського посвідчення, то така постанова є незаконною.

В апеляційному суді свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що особа ОСОБА_1 їй стала відома, коли вона поверталась з прогулянки із собакою. Побачила, що вказаний городянин припаркував автомобіль так, що перегородив виїзд. Вона попросила переставити автомобіль, почекала, поки водій зробить це, пішла до дому. Близько до нього не підходила. В якому він був стані, не знає. Її ( ОСОБА_7 ) квартира розташована на першому поверсі, і вона почула через закриті вікна з вулиці гучно музику. В цей час невістка із сином вкладали маленьку дитину спати. Син пішов на вулицю з`ясовувати, що трапилось. Вона не чула, про що вони говорили, хоча говорили на підвищених тонах. Згодом і вона ( ОСОБА_3 ) вийшла на вулицю, і побачила ОСОБА_1 Музика була трохи приглушена. Вона і син стояла біля під`їзду. В цей час знову почала грати гучно музика, водій пересів на заднє сидіння. Син неодноразово робив зауваження, щоб ОСОБА_1 вимкнув музику, але ОСОБА_1 не реагував. Вона сфотографувала номер машини, викликала поліцію. Приїхала поліція. На вимогу працівників поліції водій відмовлявся протягом майже двох годин надати посвідчення водія та технічний паспорт. Водій відмовився пройти тест на алкогольне сп`яніння. Вона - не лікар, в якому стані перебував ОСОБА_1 , вона не знає, але поводив себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що дату та час не пам`ятає, але водій слухав в автомобілі гучно музику і газував автомобілем. Він ( ОСОБА_2 ) вийшов на вулицю, щоб поспілкуватись з водієм, та зазначив, що в домі маленька дитина. Водій заглушив двигун, зробив тихіше музику, а потім знову включив музику гучно. Поведінка у водія була неадекватна, чи то було алкогольне, чи то наркотичне сп`яніння, не знає. У подальшому були викликані працівники поліції. Водій відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та здавати кров. Чи притягнули особу за порушення громадського спокою, йому ( ОСОБА_2 ) - невідомо. Як водій керував автомобілем, він не бачив.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції неодноразово викликались працівники поліції, які до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З переглянутого відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, запитали у ОСОБА_1 водійське посвідчення, на що ОСОБА_1 відповів, що він не водій, і йому немає що пред`являти. Відбулась суперечка між ОСОБА_1 та поліцейськими. На відео також присутні особи (свідки, які викликали працівників поліції), суперечка також між ОСОБА_1 та свідками. В подальшому ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», зазначаючи, що, якщо необхідно, то погоджується в поліклініці. Потім відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, зазначаючи, що він не керував транспортним засобом. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол за порушення ним п. 2.5 ПДР України, та винесли постанову за керування ОСОБА_1 транспортним засобом без водійського посвідчення (ас. 11).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону, 2 полку УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції Гусєвої Д.І. про скасування постанови. Постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 646986 від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП- скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу порушення.

Згідно з рішенням, судом установлено, що автомобіль «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 17 липня 2019 року о 23:30 год. був припаркований біля будинку 8а по вулиці Бальзака в місті Києві. При розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а саме керуванням транспортним засобом без посвідчення водія (ас. 87-90).

Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини

проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути притягнута до адміністративної відповідальності саме особа, яка керує транспортним засобом.

Разом з тим, а ні з матеріалів справи, а ні під час апеляційного розгляду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Пояснення свідків ОСОБА_7 також не свідчать про те, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками такого, і доводи останнього про те, що він вжив алкогольні напої тоді, коли вже припаркував автомобіль та чекав на брата, жодним доказом у справі не спростовані. Некоректна ж поведінка ОСОБА_1 під час подій, які зафіксовані на відеозапису, не може слугувати підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності достатніх, беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови, як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 362902 та постанові суду, враховуючи те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду в разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга з уточненнями підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з уточненнями - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва