Справа № 219/1108/20
Провадження № 3/219/557/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

адвоката Гуревича М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Бахмут Донецької області матеріали адміністративної справи, які надійшли з Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого електромеханіком Бахмутської дистанції сигналізації та зв`язку АТ «Українська залізниця», що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 061741 від 31.01.2020 року, складеного поліцейським СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Гриценко Р.В., 31.01.2020 року о 14.00 годині водій ОСОБА_1 на 709 км автошляху Київ Харків - Довжанськ керував автомобілем марки «ЗАЗ - DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов`янськ» диспансерне відділення № 2 в м.Бахмут. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння № 43 від 31.01.2020 року останній перебував у стані наркотичного сп`яніння, тест на наркотичні речовини позитивний (каннабіс).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 31.01.2020 року о 14.00 годині він керував автомобілем марки «ЗАЗ - DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції, запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. В диспансерному відділенні № 2 в м.Бахмут КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов`янськ» він пройшов тест. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння № 43 від 31.01.2020 року було виявлено, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння, тест на наркотичні речовини був позитивний (каннабіс). Зазначив, що 07.01.2020 року він вживав наркотичні засоби, а 31.01.2020 року він не вживав наркотичних засобів та не перебував у стані наркотичного сп`яніння. При медичному огляді лікар йому пояснив, що тест може бути позитивний, оскільки наркотичні речовини знаходяться в крові близько 3-х тижнів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Гуревич М.Г. заявив клопотання та просив передати адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, на розгляд трудового колективу, оскільки до нього доцільно застосувати заходи громадського впливу.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З клопотання трудового колективу бригади № 20 з обслуговування АТС, ЛАЗ і радіорелейного зв`язку АТ «Українська залізниця», який прийняв рішення про передачу йому на розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення для застосування заходів громадського впливу, вбачається, що трудовий колектив просить звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу в порядку ст. 21 КУпАП, клопотання мотивують позитивною характеристикою. Вказують, що ОСОБА_1 за час трудової діяльності проявив себе відповідальним, серйозним, уважним, до роботи ставиться сумлінно і добросовісно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння на роботі жодного разу не з`являвся, має дружину, виховує доньку, є прилежним сім`янином та добрим батьком. Таке рішення прийняте загальними зборами трудового колективу.

Вирішуючи питання по суті клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом, суд виходить з наступного.

Згідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, частинами першою і другою статті 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Можливість звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення і поясненням ОСОБА_1 , суд зауважує наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлене «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме - з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Разом з тим, суд вважає за необхідне констатувати, що в пояснювальній записці до проекту Закону України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), яким в подальшому було закріплено діючі санкції, як один із аргументів посилення відповідальності було зазначено, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог правил дорожнього руху є розроблення системи їх ефективного покарання та посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також, правопорушення, щодо якого складений протокол відносно ОСОБА_1 є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ст.21 КУпАП передбачає можливість передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу з застосуванням заходів громадського впливу відносно особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, визнала факт вчинення нею правопорушення, та повідомили про це суд.

Між тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та оспорював факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому суд на даному етапі розгляду справи не може встановити факт вчинення правопорушення та констатувати його наявність, закривши при цьому провадження у справі з передачею матеріалів трудовому колективу з метою застосування заходів за вчинене правопорушення.

Отже, з урахуванням обставин справи та характеру правопорушення, щодо якого складений протокол у відношенні ОСОБА_1 , його наслідків, особи правопорушника, відношення до вчиненого правопорушення, суд вважає, що у задоволенні клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 21, 23, 33, 130 ч.1, 268, 283, 284 КпАП України, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання трудового колективу бригади № 20 з обслуговування АТС, ЛАЗ і радіорелейного зв`язку АТ «Українська залізниця» про передачу матеріалів відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, на розгляд трудового колективу - відмовити та продовжити розгляд матеріалів адміністративної справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. М.Лапченко