П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №263342 від 17.02.2020 вбачається, що 02.02.2020 близько 13 години 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою гр. ОСОБА_2 , в ході якої ображав нецензурною лайкою та погрожував. Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового засідання свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як встановлено суддею, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, згідно з якими у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП(із змінами відповідно доЗакону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 року, що набув чинності 07.01.2018 року) адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Виходячи із змісту ст. ст.254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення «сварки» відносно колишньої співмешканки.

В той же час, суть правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї. Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

При цьому, матеріали справи не містять жодних фактичних даних того, що особа, якій інкримінується вчинення домашнього насильства, та потерпіла особа проживають (проживали) однією сім`єю.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в протоколі вказано місце вчинення адміністративного правопорушення за місцем роботи потерпілої в магазині, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Одночасно, слід звернути увагу, що статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, щопорушують громадськийпорядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини в сфері охорони громадського порядку.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його вчинення, а саме - громадське місце, яке визначається як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія протоколу прийняття заяви від гр.. ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2020 року, а також копію письмових пояснень у яких вона зазначає, що ОСОБА_1 їй погрожує.

При цьому матеріали справи не містять відомостей про щодо внесення вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань та прийняття рішення щодо наявності або відсутності ознак злочину в діях ОСОБА_1 . Тобто до матеріалів справи не додано висновку про результат розгляду вказаної заяви в порядку передбаченому КПК України.

За змістом наведених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З огляду на те, що складання протоколу та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, а тому вважаю за необхідне направити дану справу до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.221,251,256,278 КУпАП, суддя

ПОСТА НОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для усунення недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош