Справа № 761/4059/20
Провадження № 3/761/1952/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 18.01.2020, приблизно о 15 год. 15 хв. керував автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. О. Теліги з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Гр. ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.2ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у судове засідання гр. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення повістки на адресу, зазначену у протоколі за слів останнього.

Водночас, повістка повернулась до суду у зв`язку із неможливістю вручити її адресату через його відсутність за вказаною у повістці адресою.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для негативної оцінки процесуальної поведінки останньогота свідчать про його намір у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

Відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 18.01.2020 серії БД № 099660, який складений уповноваженою особою, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , запис з нагрудної відеокамери АА 00540, довідку про визначення повторності порушення ПДР, постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2019 (справа № 755/16216/19) та 02.12.2019 (справа № 755/17970/19), дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом тощо.

Відповідно до запису з нагрудної відеокамери АА 00540 та долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під час зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникли обґрунтовані підозри щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. Однак водій на пропозицію інспекторів проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду лікарем наркологом на стан сп`яніння відмовився у присутності названих свідків.

Також суддя приймає до уваги, що відповідно до рішень Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2019 (справа № 755/16216/19) та 02.12.2019 (справа № 755/17970/19) водій ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за вчинення 29.09.2019 та 30.10.2019 проступків, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначаються даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений інспектором поліції за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто ОСОБА_1 може бути підданий адміністративному стягненню лише за тією статтею, за якою кваліфіковані його дії у протоколі, тобто за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, зметою недопущення вчинення гр. ОСОБА_1 аналогічних проступків, враховуючи, що на останнього неодноразово накладене стягнення за вчинення аналогічних проступків та відсутність у нього критичних висновків щодо його попередньої протизаконної поведінки, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч