ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши матеріали справи направлені з УПП в Одеській області ДПП, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси 14.12.2020 року з УПП в Одеській області ДПП надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 268866 від 21.11.2020 року, встановлено, що 21.11.2020 року о 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці на посаді адміністратора у закладі «Централ Бар» за адресою м. Одеса, пл. Катерининська, 3, не припинивши роботу закладу, чим порушила п.п 10, 11, п. 10 постанови КМУ № 641 зі змінами від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 не з`явилася, сповіщалася про дату та час слухання справи у встановленому законом порядку. Від представника ОСОБА_1 до суду надійшло заперечення на протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, в котрому представник просив закрити провадження по справі, оскільки його довіритель не є суб`єктом господарювання, тож суб`єктний склад визначено не вірно.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали додані до нього, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Відповідно ст. 44-3 КпАП України порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності порушила постанову Кабінету Міністрів України №641.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 в редакції чинній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме підпункту 1 пункту 15, Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Виконуючи вимоги ст. 280 КУпАП в частині з`ясування питання, щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції. Дослідивши наданий DVD-R диск, судом встановлено, що диск містить відеофайли з яких вбачається, що в закладі перебувають громадяни, які знаходились за столом та вживали напої. Після того як інспектор поліції зайшов до закладу, до нього звернулась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначивши, що він є адміністратором закладу, та громадяни які перебувають у закладі є співробітниками.

Пояснень чи зауважень протокол про адміністративне правопорушення не містить, зазначено про відмову від надання пояснень.

Також, суд враховує позицію Одеського апеляційного суду, яка викладена в постанові від 23.11.2020 року по справі №522/12938/20, відповідно якої притягнуто працівника суб`єкта господарювання, як відповідальну особу за роботу закладу в порушення карантинних обмежень.

Відповідно ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Будь-яких належних доказів на думку суду щодо спростування своєї вини правопорушник до суду не надав.

Суд критично ставиться до пояснень представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності з приводу того, що в закладі перебували працівники закладу, оскільки на підтвердження цього доказів не надано, а з відеозапису вбачається, що зазначені особи перебувають у закладі та вживали напої. Суд вважає, що приймаючи відвідувачів в закладі в вихідній день, ОСОБА_1 порушила правила визначені постановою КМУ №641, тому слід визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП та накласти мінімальний штраф відповідно до санкції статі у розмірі однієї тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року №3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2020 року становить 2 102.00 грн., тобто 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 44-3, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та призначити адміністративне покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: Ю.Б. Свячена