П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/528/20

Провадження № 3/534/216/20

07 травня 2020 року м.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді - Солохи О.В.

за участю секретаря судового засідання Чебикіної Н.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольськ, Полтавської області, працюючої директором МП «Краса і Мода», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №16-03-214/9 від 18.03.2020, ОСОБА_2 , займаючи посаду директора МП «Краса і Мода» протягом 2019 року порушила вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» з наступних обставин.

Згідно штатного розпису МП «Краса і Мода» введеного в дію з 01.01.2019 та табелів обліку використання робочого часу за 2019 рік середньооблікова кількість штатних працівників становить 10 осіб. Отже, на підприємстві працює від 8 до 25 осіб, тому повинен виконуватись норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості одного робочого місця. Проведеною Управлінням держпраці у Полтавській області перевіркою МП «Краса і Мода» було встановлено, що на вказаному підприємстві у 2019 році відсутні працівники, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, що підтверджується Звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів форми №10-ПІ за 2019 рік. Отже, на підприємстві не виконується норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що з 01.01.2019 до 08.08.2019 дійсно на підприємстві працювало 10 осіб. В зазначений період часу підприємство подавало до Горішньоплавнівського міського центру зайнятості Звіти Ф.№3-ПН про попит на робочу силу, де одна з вимог була категорія інвалід. Центром зайнятості було повідомлено про те, що вони повідомляли особам з інвалідністю про вакансії на підприємстві, проте з них ніхто не був працевлаштований. З 08.08.2019 штатна чисельність працівників на малому підприємстві була зменшена до 7 осіб, у зв`язку із звільненням працівників, тому наразі відпала потреба у працевлаштуванні осіб з інвалідністю на підприємство. Вважає, що чинне законодавство України не порушувала, при цьому надала письмові докази, тому прохала суд закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до наступників висновків.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.2 ст.188-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП виражається у невиконанні посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів(формальний склад); суб`єктивна його сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як директора МП «Краса і Мода», зазначено що при перевірці вказаного підприємства було встановлено відсутність працевлаштованих працівників, яким у відповідності до законодавства встановлена інвалідність, що також підтверджується звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів форми №10-ПІ за 2019 рік. При цьому, посадовою особою також зазначено, що малим підприємством протягом 2019 року подавалися до Горішньоплавнівського міського центру зайнятості Звіти Ф. №3-ПН про попит на робочу силу (вакансії), де однією з вимог була категорія інвалід.

У відповідності до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.19).

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю (ч.7 ст.19).

Виходячи з наведеного, суддя доходить висновку про здійснення підприємством всіх заходів щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується наданою інформацією Горішньоплавнівської міської філії Полтавського обласного центру зайнятості, згідно якої протягом 2019 року МП «Краса і Мода» подано 8 звітів «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за формою 3-ПН за професіями швачка та розкрійник із внесенням відповідної позначки щодо бажання працевлаштування осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку. Також було повідомлено, що особам з інвалідністю протягом 2019 року надавалася інформація про відкриті вакантні робочі місця на даному підприємстві, проте направлення на працевлаштування вище вказаній категорії осіб спеціалістами філії протягом 2019 року не видавалися.

Окрім того, згідно із наданим ОСОБА_1 штатним розписом на 2019 рік МП «Краса і Мода», який був введений з 08.08.2019, штат на підприємстві складає з 7 одиниць, що також підтверджується наказом №12-К від 26.07.2019 про звільнення з роботи бухгалтера підприємства, наказом 13-К від 26.07.2019 про звільнення з роботи швачок та наказом №14-к від 08.08.2019 про зміну у штатному розпису, з якого було вилучено звільнених з підприємства робітників.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що зібрані докази виключають наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд вказує, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Таким чином, зважаючи на обставини складення протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 12 травня 2020 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.