Справа № 288/426/20
Провадження № 3/288/152/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікольський, Джезказганської області Казахстан, проживає в АДРЕСА_1 ,

місце роботи: військова частини НОМЕР_1 начальник РЛС,

РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (6 сектор 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи начальника радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме: у вересні 2013 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 2 (розпорядження УСБ України в Житомирській області № 86 від 11.09.2013 року). У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 28.10.2019 року № 247, ОСОБА_1 наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Цілком таємно».

Проте, встановлено, що зазначена особа не виконує взяте на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» (зміст якого встановлено чинним законодавством та яке передбачає обов`язок виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також порушує вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» (надалі - Закон), та п. 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений Постановою Кабміну України від 18.12.2013 року № 939 (надалі Порядок-939).

Так, встановлено, що ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 4 ст. 28 Закону, абзац 1, 13, 21 п. 116 та п. 206 Порядку-939, та ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, 26 березня 2020 року отримавши в РСО військової частини НОМЕР_1 документи з грифом «Таємно» (« ОСОБА_2 для відпрацювання завдань з мобілізаційної підготовки» р/з № 658Т, «Зошит для відпрацювання завдань з індивідуальної підготовки на» р/з № 659Т), відпрацьовував їх у приміщені кімнати традицій військової частини НОМЕР_1 приміщення клубу не віднесено до режимних приміщень та не передбачає роботу в ньому з документами, які містять державну таємницю). Під час відпрацювання документів з обмеженим доступом, ОСОБА_1 , виходячи з приміщення клубу, залишав, вищевказані документи на робочому столі. Додатково: до приміщення кімнати традицій мають вільний доступ військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 у тому числі, які не мають допуску та доступу до державної таємниці.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 4 ст. 28 Закону України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, вину у вчиненому правопорушенні визнає в повному обсязі.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частиною 1 статті 212-2 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП від 19 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 ;

- витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у Попільнянському районному військовому комісаріаті від 04 червня 2019 року;

- поясненнями ОСОБА_1 від 10 квітня 2020 року;

- обов`язками начальника зразка РЕТ;

- Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 247 від 20 жовтня 2019 року;

- листами майора ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 11 листопада 2016 року;

- Витягом з розпорядження Командира військової частини НОМЕР_1 «Про надання доступу о/с в/ч НОМЕР_1 до державної таємниці та виплати відсоткової надбавки за роботу в умовах режимних обмежень» № 11 від 11.11.2016 року.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який визнав свою вину, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підпадає під адміністративну відповідальність згідно п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, як порушення законодавства про державну таємницю.

За даних обставин, суддя вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією даної статті.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 212-2, 245, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 420 гривень 40 копійок та зарахувати його на рахунок отримувача: UA0026001; Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Термін звернення до виконання три місяці.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду М.І.Рудник