П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за протоколом серії БД №305106 від 26.12.2019, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу серії БД №305106 від 26.12.2019 вбачається, що ОСОБА_2 26.12.2019 о 18 годині 30 хвилин в м. Ужгород, вул. Собранецька, 39, керувала транспортним засобом KIA CERATO 1.6 Д 5 НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_2 , оскільки належним чином повідомлена, остання в судове засідання не з`явилася, а така неявка вже не перша.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник Кузка С.О. заперечував щодо притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення з мотивів, наведених в письмових поясненнях.

Допитаний під час судового засідання в якості свідка гр. ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом вчинила ДТП, після чого працівниками поліції було запропоновано гр. ОСОБА_2 пройти освідчення на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», оскільки у неї були ознаки алкогольного сп`яніння. На що вона спочатку відповіла, що відмовляється, а потім погодилась. Пройшла освідчення та відмовилася ставити підпис на роздруківці результатів освідчення. В подальшому виразила свою незгоду із результатами освідчення, на неї почали складати протокол, але потім вона погодилась пройти медичне освідчення у лікаря нарколога. Після чого працівники поліції разом з нею поїхали до Закарпатського наркодиспансеру. Що було далі не знає.

Допитаний під час судового засідання в якості свідка гр. ОСОБА_4 дав аналогічні покази ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянки ОСОБА_2 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №305106 від 26.12.2019, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.12.2019 та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №374 від 26.12.2019, відповідно змісту яких на момент проходження освідчення у ЗОНД гр. ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю; диском із відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання; письмовими поясненнями від 26.12.2019 та поясненнями під час судового засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Окрім того, факт керування ОСОБА_2 о 18 год. 30 хв. по вул. Собранецькій, 39 м. Ужгород транспортним засобом KIA CERATO 1.6 Д 5 НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 також стверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 у справі №308/119/20, яка набрала законної сили, відповідно якої громадянку ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що працівником поліції під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та з`ясовувались обставини на предмет вживання спиртних напоїв та зроблено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння. З відеозапису, крім того, слідує, що ОСОБА_2 не погодилася із результатами освідчення за допомогою приладу «Драгер 6810» та повідомила співробітнику поліції про те, що спиртного не вживала, після чого їй поліцейським запропоновано проїхати у наркодиспансер для проходження огляду на стан сп`яніння, на що водій погодилася.

В даному конкретному випадку, суд зважує й на ту обставину, що ОСОБА_2 добровільно погодилася пройти обстеження у медичному закладі у лікаря-нарколога, куди у встановленому порядку була доставлена, при цьому, не висловлюючи будь-якої відмови чи заперечення пройти такий огляд. Безпідставними є доводи захисника щодо недійсності результатів освідчення з причини відсутності свідків під час проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки як вбачається з відеозапису, та підтверджено свідками допитаними в судовому засіданні, працівниками поліції було залучено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку передбаченому законодавством. Разом з тим, в послідуючому, ОСОБА_2 у зв`язку з незгодою з результатами освідчення за допомогою приладу «Драгер 6810», виявила бажання на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Де відповідно ддо наданого висновку та акту огляду пройшла такий, за результатами якого перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

«Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., не передбачено імперативних вимог щодо наявності свідків при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У разі відмови від проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, вищевказана Інструкція не регулює питання щодо подальшого процесуального закріплення доказів, тому дана ситуація регулюється за аналогією права, тобто за аналогією з порядком процесу оформлення матеріалів у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, однак оскільки свідки засвідчили бажання водія ОСОБА_2 проходити огляд в медичному закладі охорони здоров`я, залучення свідків для встановлення факту відмови особи від проходження медичного огляду не потребується, як і для складання процесуального документу протоколу про адміністративне правопорушення, адже він складається на підставі медичних документів, в яких посадова особа лікар встановила певні обставини, в даному випадку факт алкогольного сп`яніння.

Протокол серії БД №305106 від 26.12.2019 була складено відносно ОСОБА_2 , саме за порушення вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`ягніння, а не за порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України відмови від проходження особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

26.12.2019 о 18 годині 30 хвилин в м. Ужгород, вул. Собранецька, 39, керувала транспортним засобом KIA CERATO 1.6 Д 5МТ2 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила. Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення. Інші доводи захисника не спростовують висновків суду.

Посилання сторони захисту на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому маються дані про дату та місце його складання, дані про особу, що її склала та про особу, відносно якої протокол складений, дані про місце, час вчинення правопорушення та його суть.

Твердження сторони захисту про відсутність в його діях події і складу правопорушення, невинуватість ОСОБА_2 , суд розцінює як його захисну позицію, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Доводи сторони захисту про недоведеність факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, не підтверджено жодними доказами.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останньої працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень. Стягнення у санкції статті 130 КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Враховуючи особу ОСОБА_2 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність винного, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош