Справа 573/478/20
Номер провадження 3/573/220/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в ЗОШ с. Іскрисківщина,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

09 березня 2020 року о 21 годині 50 хвилин в м. Білопілля Сумської області по вул. Старопутивльській ОСОБА_1 керував мопедом, без д. н. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідка. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, викладені у протоколі обставини підтвердив, щиро розкаявся.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї провини, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №025396 від 09 березня 2020 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, результатом проходження тесту №95 на алкоголь від 09 березня 2020 року, згідно з якими у ОСОБА_1 виявлена позитивна проба алкоголю 1.96 проміле, постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №366889, БАА №366947 від 09 березня 2020 року, згідно з якими останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, особою, яка не має відповідного права.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та приходить до висновку, що стягнення у виді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

При визначенні наявності підстав для одночасного з накладенням штрафу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 права керування транспортними засобами не має та відповідне посвідчення не отримував, суд не вбачає підстав для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: