ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5420/20
провадження № 3/753/2765/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Цимбал І.К., при секретарі Остапчук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дарницького УПГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП, проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 24.03.2020 ОСОБА_1 24.03.2020 о 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, що полягало у діях психологічного характеру, а саме висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, кидався в бійку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що після розірвання шлюбу 12.03.2020 з ОСОБА_2 у них в сім`ї залишилися не вирішені майнові питання, проте після цієї події до них у квартиру приїхала матір дружини, яка постійно принижує та ображає ОСОБА_1

24.03.2020 о 21.00 год. під час спроби ОСОБА_1 почати розмову з ОСОБА_2 , щодо майнових питань, остання почала провокувати останнього, кидатися в бійку покусала ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він звертався до лікарні. ОСОБА_1 захищався та тримав руками ОСОБА_2 , у зв`язку з чим могли мати місце синці у ОСОБА_2 . Крім того, в ході бійки ОСОБА_2 сама себе вдарила. ОСОБА_1 пояснив, що він є чемпіоном з боксу і в разі бажання спричинення ОСОБА_2 фізичного насильства наслідки могли б бути набагато гірші ніж ті, які є у ОСОБА_2 внаслідок самостійного спричинення собі тілесних ушкоджень, а також отриманих внаслідок самозахисту ОСОБА_1 від її дій. ОСОБА_1 визнав, що дійсно в ході цієї події мали місце висловлювання з його боку на адресу ОСОБА_2 нецензурної лайки.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.03.2020 приблизно о 20.00 год. остання перебувала на кухні та варила суп, в цей час до кухні зайшов ОСОБА_1 та почав розмову щодо майнових питань, у зв`язку з чим остання пояснила, що розмовляти не бажає, а невирішені майнові питання вирішуватимуться у судовому порядку. Після чого ОСОБА_1 почав висловлюватися на адресу останньої нецензурною лайкою та застосувати до неї фізичне насильство, зокрема почав викручувати руки та бити по обличчю, у живіт. Крім того, ОСОБА_1 погрожував розіслати спільним знайомим та спіробітникам ОСОБА_2 її фото в оголеному вигляді. З метою визволитися від ОСОБА_1 , який викрутив руки ОСОБА_2 , остання дійсно вкусила його, оскільки іншим шляхом звільнитися не мала фізичної можливості.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень потерпілої, зокрема наданих в судовому засіданні та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданих в судовому засіданні, вбачається що ОСОБА_1 , в ході розмови з ОСОБА_2 , яка перейшла у сварку висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, що ним і визнано, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив психологічне насильство в сім`ї, що становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується наданих ОСОБА_2 доказів у вигляді роздрукованих фотознімків тілесних ушкоджень, які остання надала як доказ застосування до неї з боку ОСОБА_1 фізичного насильства, вважаю, що останні не можуть розглядатися як докази вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки застосування фізичного насильства не ставиться ОСОБА_1 за вину у протоколі про адміністративне правопорушення.

Урішеннях «Лучанінова проти України» (Luchianova v. Ukraine), «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), «Карелін проти Росії» (Karelinv.Russia),Європейський суд встановив, що суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що саме потерпіла вчинила стосовно нього насильство фізичного та психологічного характеру, а саме те, що ОСОБА_2 покусала останнього, внаслідок чого ОСОБА_1 вимушений був захищатися, то дані твердження не спростовують того, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, що сам і визнав, чим завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що дійсно вимушена була вкусити ОСОБА_1 , оскільки останній викрутив їй руки і у неї не було іншої можливості звільнитися. Доводи ОСОБА_2 , суд вважає спроможними, оскільки ОСОБА_1 не надав пояснень щодо обставин виникнення в останнього укусів, наприклад про те, що ОСОБА_2 підійшла до нього і в ході розмови щодо майнових питань почала виловлюватися на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою, кусати останнього за руки або кидатися у бійку, внаслідок чого ОСОБА_1 стримував її та зазнав ушкоджень і матеріали справи таких доказів не містять.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважаю за можливе призначити ОСОБА_1 штраф в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 33 - 35, 40 - 1, ч. 1ст. 173-2, ст. ст. 251, 252, 247, 284-285, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 /сто сімдесят/ грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: ЦИМБАЛ І.К.