Єдиний унікальний номер: 223/342/20
Провадження номер: 3/223/149/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 р. м. Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі особи відносно якої складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Іллінці Вінницької області, з середньою освітою, неодруженого, старшого кухара взводу матеріального технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2020 року солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_2 -ІІ, яка розташована у місті Вугледар Донецької області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, яскраве забарвлення лиця) та відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з небажанням його проходження, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ДНК-2/1369 від 05 травня 2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнав та підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про що надав суду письмову заяву.

Вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення №ДНК-2/1369 від 05 травня 2020 року, протоколом про адміністративне затримання ДНКх №0160 від 05 травня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05 травня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04 травня 2020 року, відповідно до яких солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_2 -ІІ з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 1-3, 4, 5, 6, 7).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України за контрактом, має військове звання солдат (а.с. 8-10).

Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3740,00 гривень (а.с. 12-15).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Листом від 20 жовтня 2016 року № 316/1/906 відділу правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України роз`яснено, що відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року по справі № 211/1546/16-ц колегія суддів зазначила, що за змістом листа Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 року (справа№ 335/10496/16-ц). Колегія суддів зазначила, що особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає, зокрема, відмова військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, отже, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обираючи вид адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд приймає до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» солдат ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 10, 24, 34, 35, 40-1, 172-20, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти стягнення:

- у виді штрафу в розмірі 285 (двісті двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі скарги через Вугледарський міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського
міського суду Донецької області Дочинець С.І.