ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/722/20

провадження у справі 3/0285/472/20

01 квітня 2020 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Касянчук І. В.,

в присутності особи, відносно якої склали протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 16.02.2020 о 01 год. 10 хв. в м. Новоград-Волинської Житомирської області, по вул. Вокзальній, керував автомобілем марки Wartburg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що відмовився лише від проходження огляду на стан сп`яніння на місці приладом Драгер, однак від проходження медичного огляду в лікарні не відмовлявся, проте його відпустили працівники поліції і він поїхав. При цьому не знав, що відносно нього складено було протокол, жодних свідків на місії не бачив.

Допитаний 17.03.2020 поліцейський ОСОБА_2 підтвердив суду обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що ОСОБА_1 при складанні протоколу вів себе неадекватно, від нього було чути запах алкоголю. Йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння і на місці, і в лікарні, на що він відмовився і взагалі пішов геть, після чого був складений протокол за участю свідків.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначені у протоколі, судом викликались для дачі пояснень у судовому засіданні, однак у зв`язку з введенням в Україні надзвичайної ситуації через поширення коронавірусу COVID-19 до суду не прибули, у зв`язку з чим під час слухання справи були оголошені їх письмові покази. З останніх слідує, що при складанні протоколу 16.02.2020 працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці приладом Драгер або в лікарні, на що він відмовився і вів себе неадекватно.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 079791 від 16.02.2020; довідкою № 778 від 16.02.2020 про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно із яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши адміністративний матеріал та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Принагідно зазначити, що при складанні адміністративного протоколу ОСОБА_1 не вказував жодну свою незгоду, не заявляв будь-яких клопотань. Його покази щодо того, що при ньому протокол не складався, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на місці особу ОСОБА_1 було встановлено через посвідчення водія, яке в подальшому працівники поліції вилучили. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса проживання ОСОБА_1 , яка в документах на право керування транспортним засобом не вказується і яку поліцейський не міг знати без повідомлення цієї інформації самим ОСОБА_1 . Покази останнього суд сприймає критично та не бере до уваги, наявні підстави вважати, що вони дані ним з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні не було наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому порушень вимог ст.256 КУпАП працівником поліції під час його складання не вбачається. Протокол складений у відповідності до вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію».

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 , та виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин