Справа № 399/110/20
Провадження № 3/399/35/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2020 року селище Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Лях М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше притягувався до адміністративної відповідальності постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.06.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановила:

02.02.2020 року о 21 год. 14 хв. по вул. Вокзальна в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-2101 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Так, відповідно до відстеження посилок укрпошти відправлення вручене адресату ОСОБА_1 особисто 04.03.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вказана процесуальна поведінка останнього нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Розглянувши справу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032566 від 02 лютого 2020 року, результатом приладу «Драгер 6810», 1, 71 % проміле, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з місця події, копіями постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 04.06.2019 року та 27.08.2019 року, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Оцінюючи наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року притягувалась до адміністративної віцдповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки, наданої начальником Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області станом на 03.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, особу правопорушника, ступінь вини, суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 420, 40 гривень судового збору.

Керуючись ч. 3 ст. 130, 283, 284 КУпАП , ст.4 Закону України Про судовий збір , суддя -

постановила:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Суддя М.М. Лях