Справа№241/2644/19
Провадження №3/263/647/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №011167 від 22.12.2019, ОСОБА_1 21.12.2019 о 23:30год знаходячись по вул. Степова, 5 в с. Широка балка, Мангушського району Донецької області, керував транспортним засобом MITSUBISHI Pajero Wagon, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Мангушського ЦРЛ№83 від 22.12.2019, чим порушив п.2.9«а» Правил дорожнього руху України (далі за текстом ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За заявою особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначений протокол, постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 08.01.2020, направлено для розгляду до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, відповідно до правової позиції викладеної за протоколом, останній свою провину не визнав, заперечуючи факт керування автомобілем.

Захисник Д`яконова К.І. надала клопотання про витребування доказів шляхом зобов`язання КЛП «Мангушський ЦРЛ» надати акт медичного огляду від 22.12.2019, проведеного лікарем ОСОБА_2 , на підставі якого був складений висновок №83 від 22.12.2019 щодо алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ; копію сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; інформацію про лабораторні дослідження за допомогою яких встановлювався ступень алкогольного сп`яніння. З метою доведення факту керування транспортним засобом, просила витребували в Управлінні патрульної поліції відомості про наявність відеозапису з фіксацією адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .

Судом двічі, 24.01.2020 та 14.02.2020, рекомендованої кореспонденцією надсилались відповідні запити до Мангушського ЦРЛ та СРПП №2 Мангушського ВП Центрального ГУНП в Донецької області, які були вручені уповноваженим особам установ, 28.01.2020 та 05.02.2020, відповідно. З метою очікування фактичного виконання та поштового перебігу, судом декілька разів протягом майже 2-х місяців відкладався розгляд справи, але запити проігноровані, відповідь за ними не отримана.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступне.

За рапортом поліцейського взводу №2 РПСПОП «Івано-Франківськ» ГУНП в Івано-Франківській області Кіселюк І ОСОБА_3 В., 21.12.2019 о 23:30 год під час несення служби на мобільному блокпосту, (спільно з іншими службовцями прізвища яких написані нерозбірливо) при в`їзді у с.Широка Балка зі сторони с.Мангуш, був зупинений автомобіль MITSUBISHI Pajero Wagon, водій якого перебував, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. За даним фактом повідомлено за лінією 102 та викликано наряд поліції.(а.с.6)

Зазначені свідчення за рапортом, неможливо прийняти до уваги, оскільки документ не містить відомостей про реєстрацію та резолюцію посадової особи, якій адресовано цій рапорт. Крім того особа, якою складено рапорт не заявлена у якості свідка за протоколом, що унеможливлює її допит судом, оскільки це буде порушувати право на захист та вказувати про збір судом доказів за матеріалом.

Реєстрацію в ІТС ІПНП Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецької області за № 7923 від 21.12.2019 має рапорт старшого інспектора (чергового) ОСОБА_4 , який отримав повідомлення по лінії 102 про виявлений факт на МБК «Куб-80»: перебування водія з ознаками сп`яніння. (а.с.9) Аналізуючи вказаний документ, слід зазначити, що посадова особа, яка його склала, доповіла про отримане повідомлення по лінії 102 та вжиті заході щодо фіксації правопорушення. Відомості про керування автомобілем, саме ОСОБА_1 , відображенні зі свідчень особи поліцейського Кіселюк С.В ОСОБА_3 , який не залучений, в якості свідка за матеріалом.

Аналізуючи та оцінюючи наведені докази за матеріалом суд виходить з наступних вимог Закону:

Так, згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння, за передання управління транспортним засобом особі, яка знаходиться у стані сп`яніння, а також ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене законодавцем передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, саме: водія транспортного засобу.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок). На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно із п.п.7-8,15 розділу III вказаної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

При цьому, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно з п. 13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Так, висновком КПН «Мангушська центральна районна лікарня» встановлено, що за результатами застосування алкотеста визначено 1,87%о та зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 «с признаками алкогольного» сп`яніння. (а.с.5)

Слід зазначити, що згідно із п.п. 9-10 Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Аналізуючи висновок КПН «Мангушська центральна районна лікарня» у даному випадку, слід зауважити, що за наслідками медичного огляду встановлено перебування ОСОБА_1 не в стані алкогольного сп`яніння, а саме: з ознаками алкогольного сп`яніння. Наведене, стало передумовою для витребування акту медичного огляду №83 від 22.12.2019, на яке є посилання у висновку, але як зазначалось раніш, вимоги суду залишені без виконання.

З огляду на наведене, можна дійти висновку про порушення під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавчо врегульованого порядку організації та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, з приводу чого, за положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним.

До таких висновків, суд приходить враховуючи відсутність у даному випадку відомостей про здійснення медичним закладом лабораторного дослідження біологічних зразків ОСОБА_1 , що є прямим порушенням із п.п.7-8,15 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, на переконання суду і даному випадку взагалі відстуні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, а наявність в його розпорядженні автомобіля, не створює передумов для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відносно нього, саме, як водія транспортного засобу.

Так, надані за матеріалом, пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спростовують твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом в момент виявлення правопорушення, оскільки свідки були залученні пізніше, з метою фіксації відмови водія проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Дослідженням змісту пояснень зазначених осіб встановлено, що вони засвідчили виявлене ОСОБА_1 бажання пройти огляд в наркологічній установі. З приводу керування транспортним засобом, зазначені особи, свідчення не надали.

Таким чином, за наслідками розгляду матеріалу, залишились не спростованими заперечення ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом. Так, застосовані судом заходи для витребування інформації про вжитті правоохоронцями заходи щодо фіксування правопорушення не забезпечили її надходження до суду, а отже залишився не доведеним факт керування автомобілем, безпосередньо ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладене, суд, тлумачачи всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП недоведеною належними і допустимими доказами. Відтак, дана справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя : О.Соловйов