Номер справи 220/285/20
Номер провадження 3/220/205/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при

секретарі Сербіній І.В., за участю прокурора Матросова С.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , уродженця с. Привільне, Великоновосілківського району Донецької області, українця, громадянина України, не судимого, який має вищу освіту, який є депутатом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, одружений, на утриманні малолітніх дітей або інших осіб, яких повинен утримувати за законом, не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи народним депутатом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, несвоєчасно, без поважних причин, 03.10.2019 року о 11 год. 53 хвил., перебуваючи за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. АДРЕСА_2 , вул.. Шевченко, буд. 3, подав декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 60 від 11.02.2020 р., ОСОБА_1 будучи народним депутатом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, несвоєчасно, без поважних причин, 04.04.2019 року о 11 год. 46 хвил., перебуваючи за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. АДРЕСА_2 , вул.. Шевченко, буд. 3, подав декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, винним себе визнав частково, зазначив, що не знав про необхідність подати декларацію за 2016 рік, тому вважає, що в цьому є частково його вина, але своєчасно подати декларацію за 2018 р. не зміг, в зв`язку з захворюванням, на підтвердження чого ним надані документи.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,

призначити покарання у виді штрафу сумі 850 грн.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги пояснення порушника, надані у судовому засіданні, думку прокурора, вважаю, що в своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 статті 172- 6 КпАП України, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2016 рік. Його вина у скоєному адміністративному правопорушенні, доведена у повному обсязі.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи,

зазначені у пункті 1, підпункту «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як передбачено ст.. 3 п. 1 пп «б» Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно даних Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, згідно рішення Шевченківської сільської ради від 09.11.2015 р. № 7/1-1 (а.с. 44,45,46,47, 52), ОСОБА_1 є депутатом Шевченківської сільської ради 7-го скликання, а отже, є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування у контексті ч. 1 ст.. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

ОСОБА_1 достовірно знав про необхідність подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Проте, несвоєчасно, без поважних причин, 03.10.2019 р., несвоєчасно, подав декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, перебуваючи за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 район, АДРЕСА_2 , вул АДРЕСА_2 3.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості знати про необхідність подання відповідної декларації за 2016 рік до 01.05.2017 року, оскільки зазначена вимога чітко встановлена положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», з якими ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися, оскільки дана інформація офіційно оприлюднена.

Крім того, Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 від 10.06.2016 року про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України Про запобігання корупції (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи, та початком другого етапу встановлено 00 год. 00 хвил. 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом, у даному випадку щодо депутата місцевої ради, яким є порушник.

Тобто ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися з зазначеними вимогами законодавчих актів та своєчасно подати відповідну декларацію за 2016 рік.

Всупереч даним вимогам, ОСОБА_1 подав декларацію за 2016 рік 03.10.2019 року, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 61 від 11.02.2020 р. (а.с. 1-10).

Доказів поважності причин несвоєчасної подачі декларації за 2016 рік не надав.

Суд зауважує, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на

початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення необтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, тобто справи про адміністративні корупційні правопорушення розглядаються судом у загальному порядку у п`ятнадцяти денний строк із дня одержання протоколу та інших матеріалів справи.

При вирішенні питання щодо початку обчислення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд враховує момент, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення). Процесуально цей висновок оформлюється у вигляді протоколу. Статею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Дії особи, що має право скласти

протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення ( встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону),

зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання починає текти строк накладання стягнення.

Отже, фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення ОСОБА_1 за несвоєчасне подання декларації за 2016 р. суд вважає дату складання протоколу про адміністративне правопорушення № 61, тобто 11.02.2020 р., Днем вчинення адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації за 2016 р. суд вважає 02.05.2017 р., тобто момент, з якого настає відповідальність за несвоєчасне подання декларації.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за несвоєчасне подання декларації за 2016 р., суд вважає, що його вина доведена у судовому засіданні вищевказаними доказами, але на момент розгляду справи сплинув строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання декларації за 2016 р., оскільки останнім днем її подання відповідно до вищевказаних законодавчих вимог є 01.05.2017 р., тобто моментом, з якого порушення вважається вчиненим, є 02.05.2017 р., тобто, на момент розгляду даної справи сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларації за 2016 р., передбачений ч. 3 ст. 38 КпАП України, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

При цьому, застосування п. 7 ст. 247 КУпАП - закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та 16.04.2019 у справі № 927/623/18).

Отже, у судовому засіданні встановлено вину ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларації за 2016 рік, але провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Щодо подання декларації ОСОБА_1 за 2018 рік, суд зазначає наступне. Так, дійсно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був повинен подати декларацію шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством в строк до 01.04.2019 р. Така декларація ним подана 04.04.2019 р. (а.с. 34-40). Проте, згідно наданих суду довідок, а саме довідки № 22, виданої Лікарською амбулаторією смт Велика Новосілка, ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 20.03.2019 р. по 02.04.2019 р., лікування проходив в умовах денного стаціонару (а.с. 71), згідно довідок «Код здоров`я», ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у дерматолога з 10.02.2019 р. по 15.03.2019 р. та з 20.01.2019 р. по 01.02.2019 р. Тобто дійсно, останні тижні перед настанням кінцевого строку для подання декларації, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Лікарській амбулаторії смт Велика Новосілка, та не мав можливості у вказаний строк подати декларацію. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , звісно, мав можливість подати декларацію з 01.01.2019 р., до захворювання, проте можливість свого захворювання передбачити не міг. Строк для подання декларації ОСОБА_1 пропущено лише на 3 дні.

За змістом ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», обов`язковою ознакою за якою будь-яка неправомірна або неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави або прирівняних до них осіб визнається корупційною, є корисливий або інший особистий їх інтерес, або інтерес третіх осіб.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним діянням є тільки умисне діяння.

Диспозиція частини 1 статті 172-6 КпАП України передбачає несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У сенсі положень даної норми права з суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає за умови, що суб`єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел, спрямований на ухилення від своєчасного подання декларації НАЗК, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією частини 1 статті 172-6 КпАП України і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих.№223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. під поважними причинами розуміється неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 6 жовтня 2010 (справа №1-27/2010).

Матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання декларації перед звільненням.

ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2018 р. подано 04.04.2019 року, згідно його доводів несвоєчасне подання декларації обумовлено поважними причинами.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою несвоєчасно подав декларацію, подав її відразу після видужання, надані ним докази є послідовними, логічними, достовірними та допустимими, такими, що узгоджуються між собою та матеріалами справи, а також поясненнями ОСОБА_1 . Докази, які б спростували зазначені факти, суду не пред`явлено. Суд зауважує, що обов`язку суб`єкта декларування своєчасно подати декларацію кореспондує обов`язок держави в особі уповноважених нею органів забезпечити суб`єкту декларування безперешкодне подання відповідної декларації

Отже, викладені обставини в сукупності спростовують висновок про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на несвоєчасне подання декларації за 2018 рік, тобто умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, і, відповідно, свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КпАП України за несвоєчасне подання декларації за 2016 рік.

Провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України за несвоєчасне подання декларації за 2016 р. закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України за несвоєчасне подання декларації за 2018 р. закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач