ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/98/20 Головуючий в 1 інст. - Марченко Н.В.
Провадження № 33/807/154/20 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Бабіча С.А. справу за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює завідуючою складом на ТОВ «Спецелектросистеми», проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із постанови суду, 11 січня 2020 року о 06 год. 45 хв. ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21083, д.н. НОМЕР_1 , по вул. Історичній, буд. 18, у м. Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Бабіч С.А. просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що матеріалам справи не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в той же час вимога ч. 1 ст. 130 КУпАП стосується особи, яка керує таким засобом.

Зокрема захисник не погоджується із висновком суду, що ввімкнені габарити автомобілю свідчать про увімкнений двигун. Для того, щоб увімкнути габарити не обов`язково запускати двигун. Зі слів ОСОБА_1 , які вона надала в судовому засіданні, габарити були включені з метою запобігання блокування маршрутними таксі, які проїжджають повз, виходу з водійського сидіння автомобіля.

Адвокат наголошує, що обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, виникає лише у водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом, а тому суд, перш за все, повинний встановити факт керування особою транспортним засобом, а потім вже давати оцінку доказам відмови від проходження огляду. На думку захисника, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджений.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення поліцейського недопустимими доказами, адже вони одержані від зацікавленої особи, яка уповноважена законом на збирання доказів у цій справі.

Вважає, що поліцейським, який склав протокол, в порушення ч. 2 ст. 251 КУпАП не встановлено будь-яких достовірних доказів можливого керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема не встановлено можливих свідків, які зателефонували на лінію «102» та повідомили про такий факт поліцію.

Пояснення свідка ОСОБА_4 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що остання не керувала транспортним засобом, не спростовані будь-якими достовірними доказами.

Наголошує, що відеозаписом із нагрудних камер не зафіксовано як момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і знаходження його у русі, а відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а та від 08.02.2018 у справі № 760/3696/16-а, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис за нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Також апелянт посилається на постанови суду апеляційної інстанції, які дійшли до висновку про обов`язковість доказування здійснення керування транспортним засобом при визначенні винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеного вважає, що посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не було надано суду переконливих доказів для доведення винуватості особи поза розумним сумнівом, а судовий розгляд здійснений формально, без з`ясування всіх обставин справи.

10 березня 2020 року на адресу надійшло клопотання захисника про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи, а судом вони не були допитані. У клопотанні не зазначено про які обставини справи свідки можуть надати пояснення.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Бабіч С.А. підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише особи, яка керує транспортним засобом. У цій справі не має доказів керування автомобілем. Висновки суду ґрунтуються на припущеннях, що суперечить ст. 62 Конституції України.

Захисник наполягає на задоволенні клопотання про виклик свідків, які, за його доводами, можуть підтвердити, що автомобіль не знаходився у стані руху.

ОСОБА_1 підтримала захисника. Пояснила, що перебувала в автомобілі, але не їхала, її не зупиняли. Вона із своїм співробітником пила кофе. Під`їхали поліцейські, повідомили, що вона їхала або збиралася їхати. Габарити автомобіля були ввімкнені, щоби «не підперли маршрутки».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП переглянувши справу в межах апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

В апеляційній скарзі не заперечується те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але заперечується факт керування транспортним засобом.

Проте такі доводи спростовуються рапортом чергової частини поліції, який був витребуваний судом першої інстанції за клопотанням захисника. Відповідно до рапорту 11.01.2020 року о 06 год. 30 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що того дня о 06 год. 28 хв. за адресою: Заводський район м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська, водій - дівчина в стані алкогольного сп`яніння сіла за кермо автомобіля ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 та поїхала. З рапорту також вбачається, що поліцейський Малієнко Є.І. , який склав протокол про адміністративне правопорушення, отримав це повідомлення о 06 год. 31 хв. (а.с. 45).

Допитаний судом першої інстанції інспектор взводу 2 роти 1 батальйону 4 ст. лейтенант поліції Малієнко Є.І. підтвердив зазначені у рапорті обставини. Пояснив що, відпрацювуючи інформацію за викликом на лінію «102», побачив, як зі сторони вул. Демократичної повернув на вул. Історичну автомобіль ВАЗ 21083, д.н. НОМЕР_3 . Під`їхавши до вказаного автомобіля під час спілкування з ОСОБА_1 у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Аналогічні обставини викладені поліцейським у рапорті (а.с. 9) та у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені особи Національної поліції.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення віднесений законом до джерел доказів, у цій справі він складений з дотриманням порядку, визначеному законом, у тому числі визначеною ст. 255 КУпАП посадовою особою, а тому відсутні підстави вважати, що протокол є недопустимим доказом лише з тих мотивів, що він складений «зацікавленою особою» як вважає апелянт.

З оглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису вбачається, що на автомобілі ВАЗ 21083, д.н. НОМЕР_3 , ввімкнені не тільки габаритні сигнали, як зазначив суд першої інстанції, але й правий покажчик повороту, автомобіль розташований під кутом до краю проїзної частини (файл ). Усупереч відповідних доводів апелянта, те, що двигун транспортного засобу був увімкнений, підтверджується доводами свідка ОСОБА_4 , який зазначає «машина взагалі прогрівалася» (той самий файл, час запису відповідно до даних реєстратора 06 год. 36 хв. - 06 год. 37 хв.). Зазначене у своїй сукупності вказує на те, що автомобіль перед цим рухався, а відеозапис розпочався відразу від зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Показання ж самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд не може прийняти як достовірні, адже встановлено, що ОСОБА_1 може надавити неправдиві показання.

Зокрема, в суді першої і апеляційної інстанції вона наполягала на тому, що зі своїм співробітником пила в автомобілі кофе. Проте відеозаписом зафіксовано, що вона визнає факт вживання алкогольних напоїв (файл , час 06 год. 45 хв. - 06 год. 47 хв.).

За наведеного апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом».

Апеляційний суд залишає без задоволення клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адже відповідно до матеріалів справи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений не пізніше 06 год. 45 хв., а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені в якості свідків відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння о 07 год. 20 хв. (а.с. 7, 8), тобто вони не були очевидцями руху транспортного засобу на час його зупинки працівниками поліції, а факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в апеляційній скарзі не заперечується.

Таким чином аргументи апелянта не спростовують правильність висновків судді районного суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бабіча С.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/98/20