Справа № 175/239/20
Провадження № 3/175/107/20
Постанова

Іменем України

18 березня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, іпн НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

20 січня 2020 року о 14-30 год. на 29 км. + 725 м. а/д Н-31 Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 провадив господарську діяльність, як суб`єкт господарювання без державної реєстрації, а саме надавав послуги з внутрішніх перевезень вантажів колісним транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його адвокат Радільчук Н.І. подала до суду письмові заперечення в яких просила суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с.27-29) та заяву про розгляд справи без її участі (а.с.30).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, ст. 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Зі змісту положень ст. 42, 52 ГК України вбачається, що обов`язковою умовою господарської діяльності, як комерційної, так і некомерційної, є систематична діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів з метою одержання прибутку або без такої мети відповідно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За невиконання вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №0009720 від 20.01.2020 року, товарно-транспортною накладною від 20.01.2020 року, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фототаблицею.

Доводи адвоката Радільчук Н.І. про те, що не можливо встановити конкретне місце правопорушення і відсутні докази систематичної діяльності ОСОБА_1 по перевезенню вантажу, отримання від цього доходу, та посилання ОСОБА_1 на його невинуватість, суд вважає необґрунтованим, та не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або наявності ліцензії на здійснення певних видів господарської діяльності, чи те, що він є найманим працівником ТОВ «Омега», і останній має відповідну ліцензію, інших доказів правомірності надання послуги перевезення вантажу 20.01.2020 року на транспортному засобі марки «Мерседес-Бенц» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є власністю ОСОБА_1 .

З досліджених доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, зібраними у справі, та беззаперечно вказують на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Тому при призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що достатньо буде призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП та вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 стягненню у вигляді штрафу без конфіскації знарядь, сировини і грошей одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, ч. 1 ст. 164, 277-280 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації знарядь, сировини і грошей одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником чи захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набрала чинності _____________________року.