ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши матеріал №1745/80700/19 про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 472 МК України, -

встановив:

24 грудня 2019р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, 05.07.2019 о 13.34 в зону митного контролю МАПП «Чугунівка» Харківської митниці ДФС з Російської Федерації в напрямку України в`їхав рейсовий автобус «Mерседес» р.н. НОМЕР_1 сполученням «Ростов-Харків» з пасажиром ОСОБА_1 . Під час усного та письмового декларування ОСОБА_1 заявив про відсутність товарів та предметів, що підлягають обов`язковому декларуванню, заборонених або обмежених до переміщення. Однак, при здійсненні подальшого митно-прикордонного огляду транспортного засобу, у сумці з особистими речами ОСОБА_1 без ознак приховування виявлена речовина фіолетового кольору у трьох скляних флаконах з написом «калію перманганат, 9 г.», про яку ОСОБА_1 не заявив при декларуванні під час перетину митного кордону України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 , обізнаний про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил, розглядом справи у суді відносно себе не цікавився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до судових засідань 08.01.2020, 10.03.2020 не з`явився. У письмових поясненнях від 05.07.2019, просив справу розглянути за своєї відсутності (а.с.11).

Дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, в тому числі: протоколом про порушення митних правил №1745/80700/19 від 05.07.2019р., актом про проведення огляду від 05.07.2019, митною декларацією, поясненнями ОСОБА_1 від 05.07.2019, висновком експертизи №-0009 від 20.12.2019.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , 15.08.1954р. є особою літнього віку, перевозив три скляні флакони з написом «калію перманганат, 9 г.» для особистих потреб, про необхідність декларування вказаних предметів не обізнаний.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, матеріальні збитки не спричинені і вчинені дії не мають ознак значної суспільної небезпеки.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням викладеного, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення й обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст.22 КУпАП, ст.ст. 472, 520, 527, 541 МК України, -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 472 МК України і на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: