ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1629/20 Справа № 207/1997/20 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Борщевич Ігоря Олександровича, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ВПП Тритон, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з цим рішенням, захисник Борщевич І.О. в інтересах ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник посилається на те, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , без подальшого йому вручення її копії чи направлення поштою. При цьому, захисник вказує, що копію постанови він отримав лише 23 листопада 2020 року, тому вважає, що процесуальний строк оскарження постанови пропущено із поважних причин, та він підлягає поновленню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Борщевич І.О. не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, від захисника Борщевича І.О. надійшло клопотання про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутністю.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважав можливим, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29 жовтня 2020 року було розглянуто справу щодо ОСОБА_1 за його відсутністю, та цього ж дня винесено оскаржувану постанову.

Копію постанови захисник Борщевич І.О. отримав 23 листопада 2020 року, що підтверджується особистим підписом в розписці.

Між тим, лише 01 грудня 2020 року захисник Борщевич І.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, тобто поза межами 10-денного строку оскарження судового рішення, визначеного ст. 294 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник вказує на те, що судове засідання проводилось без участі ОСОБА_1 , копія постанови він не отримував, та йому суд поштою не надсилав, тоді як, копію постанови захисник отримав лише 23 листопада 2020 року.

Разом із цим, посилання захисника Борщевича І.О. в апеляційній скарзі на поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду працівниками поліції під час його складання на 19 серпня 2020 року о 10-00 годин. Окрім того, ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, СМС - повісткою на 19 серпня 2020 року о 10.00 год., й повістками на 28 вересня 2020 року о 13.20 год., 21 жовтня 2020 року о 14.00 год..

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 29 жовтня 2020 року звертався особисто до суду із заявою про проведення розгляду цієї справи без його участі, свою вину у вчиненні цього правопорушення визнав повністю, у зв`язку з чим просив суд призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

З матеріалів справи видно, що судом першої інстанції були створені ОСОБА_1 всі умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів та передбачених ст. 268 КУпАП прав під час розгляду справи.

Разом із цим, будь-які обставини, що перешкоджали ОСОБА_1 , який перебував 29 жовтня 2020 року в суді, отримати копію постанови, або завчасно звернутися із відповідною заявою для її отримання, після оголошення оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять та останнім доказів на їх підтвердження не надано.

Отже, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи щодо нього судом першої інстанції, не вжив заходів для отримання оскаржуваної постанови та її оскарження в межах 10-денного строку, визначеного ст. 294 КУпАП.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на вказану постанову, проте наданим йому правом не скористався.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що захисник Борщевич І.О. в клопотанні не навів жодної об`єктивної обставини, яка перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника Борщевича Ігоря Олександровича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника Борщевича Ігоря Олександровича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року, повернути захиснику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко