Справа № 946/1496/20
Провадження № 3/946/520/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , захисника Пауна В.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, 01 березня 2020 року о 16:00 годині, 08 березня 2020 року об 11:00 годині, а також 09 березня 2020 року о 16:50 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, винесеного відносно нього 28 лютого 2020 року, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборону на контактування з постраждалою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні домашнього насильства визнав, не піддавши сумніву обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснивши, що у нього склалися неприязні стосунки з сестрою ОСОБА_2 , оскільки раніше він багато зробив для неї, а тепер вона не бажає допомагати йому, у зв`язку з чим у них виникають конфлікти. Він приходив, оскільки має право знаходитися в тому будинку. 08 березня він прийшов привітати сестру зі святом, однак між ними знову виникла сварка.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у невиконанні термінового заборонного припису повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , 01 березня 2020 року о 16:00 годині, 08 березня 2020 року об 11:00 годині, а також 09 березня 2020 року о 16:50 годині, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, винесеного відносно нього №АА064096 від 28 лютого 2020 року, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборону на контактування з постраждалою особою.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапортів чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, заявами ОСОБА_2 на адресу начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, даними її письмових пояснень, а також даними письмових пояснень притягуваного.

Відповідно до копії постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2019 р. ОСОБА_1 двічі вчиняв домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , за що був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 винесений терміновий заборонний припис серії АА № 064096, згідно з даними якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_2 ; заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та дійшов висновку, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 1732 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисні правопорушення, характер яких вказує на те, що вони є грубими.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає, оскільки визнаючи обставини вчинення ним правопорушення він щиро не розкаявся, про що свідчить неодноразове вчинення ним тотожних діянь.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд також не вбачає.

ОСОБА_1 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї сестри потерпілої ОСОБА_2 , за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, та з метою захисту постраждалої особи відносно нього був застосований терміновий заборонний припис, однак не зважаючи на це ОСОБА_1 тричі допустив його невиконання. Тому, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 2 ст. 1732 КУпАП, ніж адміністративний арешт, буде недостатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, а тому на нього необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді адміністративного арешту.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 1732 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк десять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання.

Повний текст постанови виготовлений 20 березня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко