27.03.2020 Провадження по справі № 3/940/188/20
Справа № 940/416/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2020 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо вихованнясина, який 12.03.2020 року о 3 год. 20 хв. перебував в м. Тетієві без супроводу батьків та в нетверезому стані.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором поліції було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП - до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, зокрема не підтверджено належними доказами того, що неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.03.2020 року о 3 год. 20 хв. перебував в нетверезому стані (не підтверджено ні стану його алкогольного, ні стану його наркотичного сп`яніння), при цьому навіть не зазначено де саме він перебував в такому нетверезому стані -чи було це громадським місцем; не підтверджено доказами того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення повторно - копія постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутня.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, атому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 184 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 184 ч. 2, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , провадженням закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Т.П.Косович