ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 березня 2020 рокуСправа №: 695/319/20
Номер провадження 3/695/398/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.01.2020 року о 20 год. 59 хв. на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ керував транспортним засобом будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортного засобу на підставі постанови Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби по ВП №37841118.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду заяву відповідно до якої свою вину не визнав та зазначив, що борг по аліментах ним сплачено у повному обсязі та надав до суду довідку від ПП «МАН Зернотранс» де він працює та із змісту якої вбачається, що по підприємству існує заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам за січень-лютий 2020 року, за який заробітна плата нараховувалась, але не виплачувалась, а тому виникла заборгованість перед ОСОБА_2 по аліментам.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, наявність в матеріалах справи його позиції щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та відсутність у матеріалах справи клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Даючи оцінку наведеним у матеріалах справи доказам та виходячи із змісту ст. 247 КУпАП суддя приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КупАП, не має.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено, що правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є не лише доказом винуватості, а й виступає як процесуальне рішення уповноваженого суб`єкта про звинувачення особи у вчинені певного складу адміністративного правопорушення, яке має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак зі змісту даного протоколу взагалі не зрозуміло на підставі якого конкретно рішення ОСОБА_1 було обмежено у праві керування транспортними засобами, адже у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами по виконавчому провадженню № 37841118 від 04.03.2019 року, в то й же час до матеріалів справи в якості доказу винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні додана постанова державного виконавця в тому ж виконавчому провадженні, однак від 16.03.2018 року, що створює сумніви та протиріччя щодо належно з`ясування працівником поліції усіх обставин справи.

Також суддя враховує, що відповідна редакція ч. 3 ст. 126 КупАП була внесена до КУпАП Законом України № 2234 - VIII, від 7 грудня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».

Відповідно до цього Закону зазнали змін і положення Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 71, яка регулює порядок виконання рішення про стягнення аліментів та в якій передбачено види, підстави та порядок встановлення тимчасових обмежень боржника, втому числі - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, яка хворіє на тяжкі види захворювань, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Із вище викладеного вбачається, що суд, перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження у праві керування особою транспортними засобами, а також факт обізнаності такої особи про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати ними.

Разом із тим матеріали справи не містять жодних відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 у обмеженні його права на керування транспортними засобами, а матеріали справи взагалі не містять копії відповідної постанови державного виконавця про таке обмеження від 04.03.2019 року, порушення якої і інкримінується останньому.

Більш того, із матеріалдів справи зокрема довідки ПП «МАН Зернотранс» від 30.03.2020 року за №18 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів з 17.01.2019 року по теперішній час, тобто суддею враховується та обставина, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності офіційно працевлаштована на посаді водія і ця робота є його засобом до існування.

У відповідності до ст.. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказані вище обставини, а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 126,

ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя : Середа Л.В.