КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 756/7437/20
Номер провадження: 33/824/3960/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Паруль Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 05.06.2020 року о 21 год. 28 хв., по вул. Вербовій, 14Б, у м. Києві, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, з урахуванням уточнень, внесених під час її розгляду, просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року та постановити нову, відповідно до якої провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що він жодного разу не був повідомлений про судовий розгляд, а про оскаржуване судове рішення йому стало відомо 06.09.2020 з Єдиного державного реєстру судових розслідувань.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що хоча в матеріалах справи були відсутні дані про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суддя, всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Так, згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою дійсно встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження водіями транспортних засобів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніннярегламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Пунктом 7 розділу ІХ зазначеної Інструкції також передбачено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Разом з тим, виходячи з наведених вище вимог законодавства, а також положень ч. 2 ст. 251 КУпАП про те, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 252108 від 05 червня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що ж стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, то вони також не можуть служити беззаперечним доказом вини останнього, оскільки вказані пояснення не містять прямого посилання на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду саме на стан наркотичного, а не будь-якого іншого сп`яніння.

Зокрема, як вбачається зі змісту заздалегідь надрукованого тексту пояснень вказаних свідків, він місить абзац, в якому зазначено наступне, дослівно: «В моїй присутності вказаний водій відмовився, у встановленому Законом порядку, пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, що я засвідчую, що я засвідчую своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення …».

Достовірність пояснень цих свідків судом першої інстанції не перевірялась, а суд апеляційної інстанції, з урахуванням особливостей апеляційного розгляду, позбавлений можливості це зробити, за власною ініціативою, в тому числі з урахуванням тієї обставини, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутній диск з відео з нагрудної камери АА-00531, який, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, додавався до цього протоколу.

Більш того, як вбачається з доданої до справи довідки (а.с. 6), підписаної старшим інспектором ВАП УПП у м. Києві Смиченко Т., під час складання адміністративного матеріалу ДПР18 № 3497 від 03.06.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) не проводилась, відеозапис зазначеної події відсутній.

Таким чином, наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шевчук А.В.