Справа № 752/5962/20
Провадження №: 3/752/3321/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

21 березня 2020 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно племінника ОСОБА_2 - кричала та вдарила рукою по обличчю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала вину у вчиненні інкримінованих дій за обставин викладених у протоколі, не заперечувала факту конфлікту з племінником. Пояснила суду, що разом з її родиною проживає племінник чоловіка, над яким останній встановив опікунство. Вона не працює, оскільки доглядає новонароджену дитину. Має напружені відносини з неповнолітнім ОСОБА_2 , оскільки той неодноразово намагався вчинити дій, направлені на спричинення ушкоджень її малолітній дитині. Зазначила, що дана ситуації виникла через те, що племінник вдарив її дитину, а вона не стрималася та вдарила його у відповідь. Запевнила суд, що у подальшому буде утримуватись від таких дій.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, підтверджується її поясненнями, даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 .

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно племінника ОСОБА_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає те, що дії ОСОБА_1 були викликані діями неповнолітнього ОСОБА_2 , який спровокував конфлікт.

Враховуючи, особу правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності вперше, її щире каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від її дій, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко