Провадження № 3/127/1960/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Ходаніцьким В.К. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_2 , 16.10.2019 о 21 год 00 хв, за спільним місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно співмешканця.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП настає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), погрози, образи чи переслідування, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Відповідно до вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол серії АП №598322 від 16.10.2019 складений відносно ОСОБА_1 двічі направлявся на доопрацювання та належного оформлення органу поліції, зокрема з вказівкою на недоліки зазначені постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2020.

Натомість, направляючи вказані матеріали втретє уповноважним органом на складання протоколів наявні недоліки враховано не було.

Так, фабула вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить зазначення даних щодо конкретних фактичних обставин вчинення особою правопорушення, тобто вказане у ньому загальне формулювання як-то «…за спільним місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно співмешканця» за змістом не відображає об`єктивної сторони складу вчиненого правопорушення. Крім іншого, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі не зазначено фактичного місця вчинення даного правопорушення, а у графі «особу встановлено…» не вказано відомостей про документ, на підставі якого було встановлено особу правопорушника, що у свою чергу не відповідає вимогам п. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Отже, такий протокол, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, не може бути допустимим доказом у справі, оскільки допущені під час його оформлення недоліки не розкривають суті вчиненого особою діяння, не вказують на конкретні факти по обставинам вчиненого, взаємозв`язку між вчиненим та особою, вказаною у протоколі.

Суд також звертає увагу на те, що в протоколі містяться суперечливі дані про вчинення повноважним органом процесуальних дій під час його складання, а саме, вказуючи відомості про невжиття поліцейським заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 264 КУпАП, одночасно містить відомості про залучення з цих підстав осіб (понятих) до участі з проведення відповідних заходів.

Надаючи оцінку іншим доказам щодо факту вчинення правопорушення суд також звертає увагу, що згідно діючого Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства терміновий заборонний припис виноситься з врахуванням здійсненої поліцейським оцінки рівня небезпеки (ризиків) вчинення домашнього насильства. Наразі форма оцінки ризиків не містить відомостей про те, який саме рівень небезпеки визначався поліцейським та слугував підставою для прийняття відповідного рішення.

Щодо заяви ОСОБА_3 та його пояснень, які були надані до матеріалів в незасвідчених копіях та текст яких неможливо прочитати, з них в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» без наявності інших належних доказів (довідка про склад сім`ї, свідоцтво про шлюб, тощо) неможливо встановити факту спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 . Відомості щодо цього у протоколі відсутні, а вказана у ньому інформація про фактичне місце проживання особи на саму обставину наявності сімейних взаємовідносин однозначно не вказує.

При цьому, суд також відмічає, що будь-які інші докази не можуть підміняти протокол про адміністративне правопорушення, вимоги щодо якого визначені нормами КУпАП, а тому зазначення у ньому інформації по обставинам вчинення правопорушення не свідчить про відповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що наданими доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ст. 247, 280, 283, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: