Справа №592/986/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/163/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 Суми

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною і піддано адміністративному стягненню за те, що вона не виконує батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний факт полягає у тому, що останній 16.01.2020 близько 12-20 год знаходячись в магазині «Аврора» за адресою: м. Суми, вул. Набережна Стрілки, 8, здійснив дрібну крадіжку. Такими своїми діями ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною, була винесена судом з порушенням законодавства.

За змістом доводів апеляційної скарги вказує на те, що вона не визнає свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, вважає, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки та не ухиляється від їх виконання. При цьому зауважує, що взагалі заперечує сам факт вчинення її сином дрібної крадіжки 16.01.2020, оскільки зі слів її сина, він дійсно перебував зі своїм другом в магазині «Аврора» в той день, але він був лише свідком, а крадіжку вчинила інша особа. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення дрібної крадіжки її сином. На думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення в даній справі від 16.01.2020 року, а також постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2020 можливо складено не відносно неї, оскільки її прізвище « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_4 », як це вказано в постанові і в протоколі, а її дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що всупереч вимогам ст.ст.256, 278 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї не вказано місце, час і суть правопорушення, зокрема, в чому полягає її ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина.

Крім того, зауважує, що суддя першої інстанції при вирішенні в її діях суб`єктивної сторони правопорушення, не встановив та не врахував обставини та умови виховання її дитини, інші обставини щодо інших осіб, які впливають на рішення суду. Також суддею не були повно та всебічно досліджені всі обставини справи, а тому висновок про її винуватість у вчиненні даного правопорушення ґрунтується на припущеннях.

До того ж, з посиланням на рішення ЄСПЛ та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» ст.ст.150, 180 СК України вважає, що як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при розгляді справи в суді була неправильно застосована норма матеріального права (ч.1 ст.184 КУпАП), оскільки не було конкретизовано у який саме спосіб вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її малолітньої дитини.

Серед іншого зазначає, що не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому не змогла підготувати свої заперечення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі, а докази які наявні в матеріалах досліджені неповно, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, з таких підстав.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена сукупністю доказів наявних в матеріалах справи без посилання на конкретні докази. Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що норма закону ч.1 ст.184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Отже, з аналізу змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає доводи апелянта в цій частині обгрунтованими згідно вимог закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №444302 від 16.01.2020, гр. ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний факт полягає у тому, що останній 16.01.2020 близько 12-20 год знаходячись в магазині «Аврора» за адресою: м. Суми, вул. Набережна Стрілки, 8, здійснив дрібну крадіжку. Такими своїми діями ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП України (а.с.1).

Так, у вищевказаному протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до свого сина та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1 .

Сама по собі та обставина, що неповнолітній ОСОБА_2 здійснив дрібну крадіжку в магазині «Аврора» внаслідок невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, за відсутності у матеріалах справи інших даних на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню сина.

Така невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, не дає можливості визначитись, які саме дії вчинено ОСОБА_1 , та в чому полягає їх протиправність. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Окрім цього, апеляційний суд вважає доцільними і обгрунтованими доводи апелянта з приводу того, що і в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові суду не вірно вказано прізвище особи, що притягається до відповідальності « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_3 », а також невірно вказана дата народження її сина.

Вказані обставини свідчать що про те, що суддя місцевого суду в порушення норм п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду не вирішив питання чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому суддя апеляційної інстанції за таких обставин, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не вбачає.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, визначив її винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати та закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.