ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/327/20 Справа № 179/172/20 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3 нмдг, що становить 51 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26 січня 2020 року близько 19.40 год. ОСОБА_1 знаходячись в громадському місці в кафе «Трійка» по провулку Каштановий в смт. Магдалинівка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу громадян нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, на зауваження щодо своєї поведінки не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернулася до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що він не був присутнім при винесенні постанови, оскільки в період з 29 січня 2020 року по 10 лютого 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Магдалинівській ЦРЛ та копію постанови суду він отримав лише 19 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необгрунтованність судового рішення, яке винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_1 вказує, що в порушення вимог закону в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено повних відомостей про наявних у справі свідків, й також, йому не було надано копію протоколу, що призвело до порушення його законних прав та інтересів, зокрема, права на захист. При цьому, зазначає, що суд, визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП послався як на докази лише на протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, не маючи при цьому його пояснень. Також зауважив, що зі свідком ОСОБА_2 у нього наявні неприязні відносини. Окірм того, ОСОБА_1 вказує, що суд, в порушення вимог закону, розглянув справу без його обов"язкової участі та його належного повідомлення. Вважає, що висновки суду є необґрунтованим та такими, що не відповідають дійсності, а тому провадження у справі має бути закрито у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та як видно із матеріалів справи копію оскаржуваної постанови він отримав лише 19 лютого 2020 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Як видно з оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністативного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що передбачає адміністративну відповідальність, за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Між тим, справа щодо ОСОБА_1 була розглянута судом за його відсутністю, чим порушено його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_1 , суд позбавив його можливості заявляти клопотання, надавати додаткові докази й дати пояснення по суті справи, та дійшов до передчасного висновку про наявність в діях апелянта складу аміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права та закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, через недоведенність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року - задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко