ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6466/20

Номер провадження 3/495/1874/2020

01 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький, громадянки України, не працюючої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області21 жовтня 2020 року надійшло три протоколи про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2020 року серії ВАБ №193461, ВАБ №193462, ВАБ №193463 із доданими до них матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно із протоколами від 17 жовтня 2020 року:

1) 29 вересня 2020 року у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 погрожувала фізичною розправою на адресу ОСОБА_2 , чим вчинила дрібне хуліганство (протокол серії ВАБ №193461);

2) о 16:00 год. 25 вересня 2020 року у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , погрожувала останній фізичною розправою, нанести їй удари, чим вчинила дрібне хуліганство (протокол серії ВАБ №193462);

3) о 12:40 год. 17 жовтня 2020 року у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , погрожувала останній фізичною розправою, чим вчинила дрібне хуліганство (протокол серії ВАБ №193463).

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2020 року справи про адміністративні правопорушення № 495/6466/20 (номер провадження 3/495/1874/2020), № 495/6467/20 (номер провадження 3/495/1875/2020), № 495/6469/20 (номер провадження 3/495/1876/2020) відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі № 495/6466/20 (номер провадження 3/495/1874/2020).

У письмових поясненнях від 01 грудня 2020 року із приводу протоколу серії ВАБ 193461, наданих ОСОБА_1 , зазначено, що вона постійно проживає в однокімнатній квартирі по АДРЕСА_2 . Вказала, що із ОСОБА_2 не знайома, 25 та 29 вересня 2020 року із вказаною особою не контактувала, фізичною розправою їй не погрожувала. Із протоколом про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2020 року, у якому зафіксовані протиправні дії відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не ознайомлена, його другий примірник не отримувала. Вважає обставини, вказані у протоколі наклепом та помстою дільничного інспектора ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

У письмових поясненнях від 01 грудня 2020 року із приводу протоколів від 17 жовтня 2020 року серії ВАБ №193462, ВАБ №193463 зазначила, що із ОСОБА_3 у неї склалися неприязні стосунки як із працівником (у минулому керівником, на сьогодні - бухгалтером) об`єднання співмешканців багатоквартирного будинку (далі -ОСББ) «Перемоги, 4». При цьому, 25 вересня 2020 року дільничний інспектор ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 та іншими особами без відома ОСОБА_1 винесли із кухні її квартири АДРЕСА_3 майно (речі, меблі, продукти) та завантажили у трактор, який стояв біля під`їзду. Близько 16 години ОСОБА_1 повернулась додому та у зв`язку із виявленими обставинами емоційно відреагувала (кричала на всіх). Однак, дільничний інспектор ОСОБА_4 , ОСОБА_3 завдали ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які було зафіксовано медпрацівниками травмпункту відповідної медичної установи. Наряд поліції на її виклик не прибув. Пізніше ОСОБА_1 звернулась із заявою про злочин до органів поліції та із скаргою на бездіяльність правоохоронних органів щодо її заяви. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року зобов`язано уповноважену особу Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області негайно, але не пізніше 24-годин внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 09 жовтня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення.

Із приводу подій 17 жовтня 2020 року письмово пояснила, що цього дня у дворі будинку АДРЕСА_2 зазнала матеріальних та тілесних ушкоджень від ОСОБА_3 (зафіксовані медпрацівниками травмпункту відповідної медичної установи). На виклик наряд поліції не прибув, тому ОСОБА_1 о 13 год. звернулась до органів поліції із заявою про її побиття. Вказує, що про факт складання протоколів про адміністративне правопорушення 17 жовтня 2020 року серії ВАБ №193462, ВАБ №193463 їй не відомо, із вказаними протоколами, у яких зафіксовані протиправні дії відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не ознайомлена, їх другий примірник не отримувала. Вважає себе постраждалою від дій ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 підтримала надані раніше нею заперечення щодо складеного протоколу відносно нею та просила закрити провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши необхідні докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП з огдяду на наступне.

Як установлено, працівниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області дії ОСОБА_1 кваліфіковані як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що в усіх трьох протоколах від 17 жовтня 2020 року місцем вчинення адміністративних правопорушень 25, 29 вересня, 17 жовтня 2020 року визначено: вулиця Перемоги, 4, м. Білгород-Дністровський, тобто не зазначено громадське місце - точне місце скоєння адміністративного правопорушення у відповідності до складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Суд звертає увагу, що у протоколі від 17 жовтня 2020 року серії ВАБ №193461 зафіксовано склад адміністративного правопорушення (погроза фізичною розправою на адресу ОСОБА_2 ), вчиненого ОСОБА_1 29 вересня 2020 року. До вказаного протоколу додана заява ОСОБА_2 від 05 жовтня 2020 року, у якій зазначено про вчинення відносно неї правопорушення 25 вересня 2020 року. А відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 ані 25 вересня, ані 29 вересня 2020 року із ОСОБА_2 вона не контактувала.

Альтернативних та додаткових доказів про вчинення ОСОБА_1 29 вересня 2020 року правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП суду не надано.

Суд також акцентує, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 25 вересня 2020 року відбувся за місцем проживання ОСОБА_1 , що не є громадським місцем.

На переконання суду, у межах судового розгляду даної справи про адміністративні правопорушення, необхідним є аналіз вчиненого правопорушення хуліганства на предмет його відмінності за складом від інших правопорушень проти особи залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винної та обставин вчинення нею караних дій, що супроводжувалися погрозами фізичною розправою, нецензурною лайкою, вчинені винною і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними (можливими протиправними) діями потерпілої. Адже як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим у рішенні від 04 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім інших, є протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків та інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із заяв ОСОБА_2 від 05 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 від 17 жовтня 2020 року, письмових пояснень ОСОБА_1 від 01 грудня 2020 року, які містяться в матеріалах справи, випливає, що причиною конфлікту між вказаними особами є тривалі особисті стосунки щодо умов та обставин сусідських взаємовідносин.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виник на ґрунті особистих стосунків та мав місце тривалий час. Дослідженими доказами по справі встановлено, що дії ОСОБА_1 у цілому, коли мали місце, викликані особистими неприязними відносинами між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , були спрямовані проти цих осіб особисто, а не на порушення громадського порядку.

Вказане також підтверджується зверненнями у вересні-жовтні 2020 року ОСОБА_1 до органів Нацполіції із заявами про злочин, зокрема про нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому, суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відтак, встановлені у судовому провадженні обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок.

З огляду на викладене, враховуючи наведену судову практику та правові висновки Верховного суду України, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 204-1, 221, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Боярський