П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/7924/19

3/336/105/2020

м. Запоріжжя 16 березня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16 грудня 2019 року о 18-53 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Юності, 143 (АЗС «Укрнафта») керував автомобілем «Рено», держномер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що не він, а його приятель був за кермом автомобіля при вищевикладених обставинах, а під час оформлення матеріалів справи він вирішив такий факт поліцейським не висвітлювати.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з доданого до протоколу відеозапису цього факту не випливає.

Інші наявні у справі докази на факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем також не вказують.

Так, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського Микитенко М., оскільки остання складала протокол про адміністративне правопорушення та, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій.

Крім того, у протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з письмових пояснень яких вбачається згода ОСОБА_1 з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу та його подальша відмова від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Власне, вказані обставини визнавалися самим ОСОБА_1 , який не заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, що й також підтверджено й тестуванням на алкоголь. ОСОБА_1 лише наполягав у суді на тому, що за кермом був його приятель, котрого він назвати не погодився через можливі неприємності по роботі останнього.

При цьому, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що не він керував транспортним засобом, а за кермом перебував його приятель, під час судового розгляду спростовані не були.

Так, з переглянутих відеоматеріалів випливає, що відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , однак факт керування останнім транспортним засобом із відеоматеріалу не випливає, оскільки на відео зафісковано силует людини, яка виходить із салону ТЗ, без можливості ідентифікації такої особи через неналежну якість зображення. Отже, таким відеозаписом не зафіксовано керування ТЗ саме ОСОБА_1 .

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відеозапис події не містить всіх відомостей про подію, що відбулась 16.12.2019 року, чим ставиться під сумнів перебіг подій до зупинки траспортного засобу, яким, як зазначено у протоколі, керував ОСОБА_1 .

Викликані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не явилися, тому суд був позбавлений можливості отримати їх свідчення з приводу встановлення факту керування авто саме ОСОБА_1 , хоча навіть у письмових поясненнях названі свідки такого факту й не висвітлюють, лише зазначаючи статус ОСОБА_1 як водія ТЗ.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.

0