Справа № 265/715/20
Провадження № 3/265/669/20
П О С Т А Н О В А

16 березня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року (далі за текстом Закон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно пунктам 3, 14 статті 1 Закону 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 20 січня 2020 року, приблизно о 21-56 годині, за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , будучи з ознаками алкогольного сп"яніння, висловлював образи нецензурною лайкою в адресу своєї матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, та тим самим вчинив насильство в сім`ї. Порушення вчинене повторно протягом року.

Таким чином,ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, тобто вчинення домашнього насильства повторно протягом року.

ОСОБА_1 судові виклики надсилались рекомендованою поштою на адресу його проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак конверти повернуті суду поштовим відділенням з невідомих причин.

Привід відносно ОСОБА_1 не здійснено. Згідно наданих органом поліції матеріалів, останній був заздалегідь повідомлений про обов"язок явки до суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав про складення протоколу відносно нього та повідомлений, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, про що розписався у протоколі, однак станом розгляду справи не цікавився.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними рапорту посадової особи Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області щодо прийняття повідомлення зі служби 102 про вчинене правопорушення; заявою ОСОБА_2 до Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення її сина ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення домашнього насильства, її письмовими поясненнями.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Призначаючи порушнику стягнення, суддя враховує дані про проступок, особу порушника, ступінь його вини, та вважає необхідним покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 173-2 ч. 2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

На підставі ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шиян В.В.