Справа № 3/593/9/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"05" лютого 2020 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, фізичної особи-підприємця, що здійснює підприємницьку діяльність по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, що використовує найману працю, порушив вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», а саме: виплата авансу та заробітної плати найманим працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2019 року по жовтень 2019 року проводилась із порушенням строків виплати.

В порушення вимог ч.3 ст.115 КзПП України та ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», ОСОБА_1 :

- у січні 2019 року працівнику ОСОБА_2 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1700,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4200,00 грн котрий мав складати розмір 1800,00 грн;

- у лютому 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1700,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4200,00 грн котрий мав складати розмір 2310,00 грн

- у березні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1700,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4200,00 грн котрий мав складати розмір 2100,00 грн;

- у квітні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1700,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4200,00 грн котрий мав складати розмір 2200,00 грн;

- у травні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1700,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4200,00 грн котрий мав складати розмір 1800,00 грн;

- у червні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1730,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4300,00 грн котрий мав складати розмір 2149,99 грн;

- у липні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1730,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4300,00 грн котрий мав складати розмір 2056,52 грн;

- у серпні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1730,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4300,00 грн котрий мав складати розмір 2252,38 грн;

- у вересні 2019 року працівнику ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1730,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового окладу 4300,00 грн котрий мав складати розмір 2047,61 грн;

- у жовтні 2019 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахував та виплатив заробітну плату (аванс) за першу половину місяця у розмірі 1730,00 грн при повністю відпрацьованому місяці та встановленому розмірі посадового склад 4300,00 грн котрий мав складати розмір 1954,54 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП визнав повністю та пояснив, що врахував вказані у протоколі факти порушення ним трудового законодавства і в майбутньому повторювати їх не буде; просив обмежитись щодо нього усним зауваженням, оскільки накладення на нього адміністративного стягнення та сплата судового збору вкрай негативно відобразиться на його матеріальному становищі та подальшому введенні підприємницької діяльності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОМС-ТР1767/763/АВ/П/ПТ від 06 грудня 2019 року, визнанням вини самим правопорушником та іншими доказами по справі.

Разом з тим, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме: питання часу скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОМС-ТР1767/763/АВ/П/ПТ від 06 грудня 2019 року вбачається, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є період з січня 2019 року по жовтень 2019 року (включно).

Згідно вимог ч.7 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження у такій справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оскільки на час розгляду справи в суді з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, пройшло більше ніж три місяці, провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 38, ч.1 ст.41, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП на підставі ч.2 ст.38 КУпАП та ч.7 ст.247 КУпАП, за закінченням строків, протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П. Німко