Справа№ 953/2085/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо) проживає за адресою: АДРЕСА_2 , передбаченого ст. 124 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 31.01.2020 р. о 13год. 30 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ 330202» д/н НОМЕР_1 , в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ110557» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який в свою чергу також не дотримався безпечної дистанції, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Правопорушник ОСОБА_1 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину визнав, та надав пояснення аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи (а. с. 4).
Правопорушник ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину визнав, та надав пояснення аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи (а. с. 5).
Суд, вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно до п. 12.3, 2.3б Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Суд дійшов до висновку, що події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті обоюдної вини водія ОСОБА_1 , тобто порушення п. 2.3б Правил дорожнього руху України та водія ОСОБА_3 , тобто порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди правопорушниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, рапортом інспектора поліції.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушників на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
ОСОБА_2 визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ