П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Чубко Ю.М.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_2 - адвоката Паєти В.В.,

потерпілого - ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою суду встановлено, що 29.10.2019, приблизно о 16 год. 15 хв., у м. Києві по вул. 10-а лінія, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KІА Carens, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лісна, не надав переваги в русі транспортному засобу Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 29.10.2019, приблизно о 16 год. 30 хв., у м. Києві по вул. Лісна, 45, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Carens, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, з доповненнями в його інтересах захисника Чубко Ю.М., просять постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2019 стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, а матеріали провадження за ст. 124 КУпАП повернути для складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційних вимог сторона захисту вказує, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам адміністративних правопорушень, у тому числі, у протоколах є розбіжність у часі при відображені подій правопорушень, коли вони фактично відбувалися одночасно о 16.00 год., а тому протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Зокрема, зазначається, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 , передбачене ст. 268 КУпАП, на судовий захист, оскільки суд проігнорував його клопотання про витребування доказів, не опитав свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які фактично перебували на місці події та їх пояснення не викладені в матеріалах при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, не дав оцінку доказам у справі, з зазначенням обставин, що підтверджують ці докази на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважають, що опитування водія ОСОБА_2 у суді першої інстанції було обов?язковим з метою встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди, оскільки свою вину у порушенні Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не визнає, оскільки він виконав усі дії, визначені вказаними Правилами, а подія пригоди відбулася виключно з вини водія ОСОБА_2 , який рухався по зустрічній смузі руху з значним перевищенням швидкості, де по вул. Лісній розташовані дитячий садок, пологовий будинок, загальноосвітня школа, дві дитячі спортивні установи, що і перебуває у причинно-наслідковому зв?язку з подією пригоди і її наслідками.

Також, на переконання сторони захисту, працівниками поліції під час складання протоколу було порушено порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, передбачений ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння у медичному закладі, ще і при тому, що він керував автомобілем в 16.07 год., а протокол складено об 18.10 год., тобто більше ніж через дві години в порушення Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", що не враховано судом першої інстанції.

Сторона захисту посилається і на те, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки в матеріалах справи не містяться документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Чубко Ю.М. на підтримку доводів апеляційної скарги з доповненнями у повному обсязі, про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Паєти В.В., а також потерпілого//власника автомобіля ОСОБА_3 , які заперечують проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, пояснення спеціаліста - експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_6 щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, переглянувши наявні у справі носії інформації досліджуваних подій, перевіривши матеріали справи та додатково надані дані, дослідивши апеляційну скаргу, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складеними стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.3 (б), 16.11 та п 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 254519 від 29.10.2019, в означений день о 16 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Лісна, 45, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Carens, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - поліцейським роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП молодшим лейтенантом поліції Крищенком М.В.

Як свідчать дані цього протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2).

Свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7), які учинили підписи і у протоколі про адміністративне правопорушення, засвідчивши правильність викладених у нього обставин за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Також, в матеріалах провадження наявні і окремі письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 29.10.2019, згідно яких в цей день у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння (а.с. 8), що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.

Згідно переглянутого відеозапису з нагрудної камери АА 00344, ОСОБА_1 не поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим їх відображенням в матеріалах справи.

Дійсно, порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду регламентовані положеннями ст. 266 КУпАП, п.п. 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Проте, згідно відеозапису досліджуваних подій, ОСОБА_1 перебуває настільки в очевидному стані алкогольного сп?яніння та відмовляється від проходження огляду на визначення цього стану у встановленому законом порядку в присутності свідків, при тому, що його відмова мала свідомий та категоричний характер, - у зв?язку з чим є незрозумілою позиція захисту з твердженнями, що ОСОБА_1 начебто не відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп?яніння.

Наведене свідчить і про непереконливість доводів сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння, оскільки по справі об`єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, що викладені в ст. 266 КУпАП та в Інструкції.

На правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть вплинути доводи апеляційної скарги про ігнорування судом першої інстанції його клопотання про витребування доказів, які спростовуються як матеріалами справи, так і змістом судового рішення.

Дійсно, згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2019 суд відмовив у задоволенні клопотанні ОСОБА_1 у витребуванні додаткового відеозапису, оскільки з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за наслідком дослідження всіх обставин справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Як далі слідує з матеріалів справи, у ній міститься і протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 254520 від 29.10.2019, відповідно до даних якого цього ж дня о 16 год. 15 хв. у м. Києві по вул. 10-а лінія, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KІА Carens, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лісна, не надав переваги в русі транспортному засобу Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 по обставинах дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що 29.10.2019, приблизно о 16 год. 00 хв., виїжджаючи з паркувального майданчику пологового будинку "Лелека" по вул. Лісній, де він працює, наявний двосторонній рух і ширина кожної смуги руху складає близько 3 м., переконавшись в безпечності маневру, увімкнув лівий покажчик повороту та виїхав на дорогу.

Коли завершив маневр, подолавши близько 4 м., він- ОСОБА_1 відчув сильний удар у багажник, внаслідок чого його автомобіль знесло з дороги у ліс.

По приїзду працівників патрульної поліції, побоюючись, що вони можуть забрати автомобіль, який йому не належить, він не поїхав на огляд до лікаря, стверджуючи про те, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Дійсно, захисник Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції послалася на те, що в протоколі серії ДПР18 № 254519 відображено, що 29.10.2019, о 16 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем "Кіа" з ознаками алкогольного сп`яніння по вул. Лісна, 45, а у своїх поясненнях, що були надані в судовому засіданні, під час розгляду справи в суді першої інстанції і ОСОБА_1 , і свідок ОСОБА_8 , стверджували, що ДТП відбулось о 16 год. 00 хв., що і відображено в постанові суду від 03.12.2019, а тому, час вчинення правопорушень, що зафіксований в протоколах, не відповідає фактичним обставинам справи, що є порушенням норм ст. 256 КУпАП.

Крім того, звернула увагу суду апеляційної інстанції, що в судовому засіданні не допитано водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Хонда" в момент ДТП, виходячи з того, що ОСОБА_1 вину у порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП, - не визнає та вважає, що виконав усі дії, що передбачені Правилами дорожнього руху України, а ДТП перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з рухом по зустрічній смузі руху автомобіля Хонда зі значним перевищенням швидкості руху по вул. Лісній, оскільки рух на вказаній ділянці дороги обмежений до 40 км/год., а на деяких проміжках дороги і до 20 км/год., оскільки там розташовані дитячий садок, пологовий будинок, загальноосвітня школа, дві дитячі спортивні установи, що, на її переконання, залишилось поза увагою суду та працівників патрульної поліції.

Досліджуючи вказані доводи сторони захисту, суд апеляційної інстанції їх ґрунтовними не знайшов.

Так, дійсно інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в суді першої інстанції не опитувався, проте у справі є його пояснення, викладені власноруч від 29.10.2019 (а.с. 6).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що того дня він рухався на автомобілі "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , по головній дорозі від 10-ї лінії в сторону 9-ї лінії.

В салоні автомобіля перебував його власник ОСОБА_3 .

Раптово з другорядної дороги - виїзд з паркувального майданчика від пологового будинку " Лелека ", виїхав раптово автомобіль "КІА Carens", д.н.з. НОМЕР_1 , не пропускаючи його- ОСОБА_2 , у зв?язку з чим, він- ОСОБА_2 вжив екстрене гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось.

ОСОБА_1 перебував в нетверезому стані, коли вийшов з місця водія автомобіля "КІА Carens", д.н.з. НОМЕР_1 , а згодом втік з місця ДТП.

Вони викликали працівників поліції, які приїхали приблизно через 20 хв. після дзвінка.

Ще через 10 хв. на місце ДТП прийшов ОСОБА_1 з дівчиною, пояснюючи, що машина не його- ОСОБА_1 , що він нею не керував, але після того як водій таксі, який їхав позаду показав відео з свого відеореєстратора щодо події ДТП за участю ОСОБА_1 , останній - перестав будь що говорити.

В судах першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 - власник автомобіля "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , який був свідок вказаної ДТП, пояснив, що 29.10.2019, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в якості пасажира та рухаючись на вказаному автомобілі, за кермом якого перебував ОСОБА_2 , по вул. Лісова по головній дорозі зі швидкістю 50-60 км/год., під`їжджаючи до полового будинку "Лелека", з другорядної смуги руху раптово виїхав автомобіль "КІА", д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося.

Тут же зупинився автомобіль таксі, який рухався позаду них, водій якого був свідком ДТП і він показав відео з відеореєстратора у його автомобілі, що зафіксував подію ДТП.

На виклик ОСОБА_2 приїхали два патрульні автомобіля, оформлення протоколів про адміністративні правопорушення зайняло близько 4 годин.

У ОСОБА_1 не було документів, ані посвідчення водія, ані реєстраційного документа на транспортний засіб.

Дівчина, яка була з ОСОБА_1 , також перебувала в стані алкогольного сп`яніння та стверджувала, що ОСОБА_1 у неї викрав автомобіль привезла страховий поліс.

Ці ж обставини підтверджуються і переглянутим записом з відеореєстратора, а тому підстав для опитування водія ОСОБА_4 , який надав відеозапис, суд апеляційної інстанції не вважав за необхідне.

На ОСОБА_1 складено постанову від 29.10.2019 за керування ним транспортним засобом без посвідчення водія (а.с. 9).

З відеозапису з камер відеоспотереження ТОВ "Пологовий будинок "Лелека" вбачається, що водій автомобіля "КІА Carens", д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі транспортному засобу "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Водієм був ОСОБА_1 .

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4), зміст якої ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не оспорювався на час його підписання без будь-яких зауважень та застережень, видно, що на автомобілі "КІА", д.н.з. НОМЕР_1 , наявні механічні пошкодження заднього частини автомобіля: скла, заднього бамперу, лівого заднього ліхтаря, заднього лівого крила, заднього правого колеса, у той час, як на автомобілі "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , наявні пошкодження лівої сторони передньої частини автомобіля: капот, крило, бампер, фара, протитумана фара, передня решітка, лобове скло.

Для повного з`ясування обставин справи апеляційним судом був опитаний спеціаліст - експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_6

Вивчивши матеріали провадження та переглянувши інформаційні носії, що містяться в матеріалах справи, спеціаліст-експерт ОСОБА_6 вказав, у тому числі у відповідях на поставлені йому запитання в справі учасниками судового розгляду і суду, що водій автомобіля "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , повинен був керуватися п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Виходячи з наявних фотознімків, відеозапису, пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що водій автомобіля "КІА", д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, оскільки на надав дорогу автомобілю "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

По його-експерта ОСОБА_6 підрахункам, відповідно до матеріалів справи автомобіль "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 рухався з приблизною швидкістю 40 км/год., хоча на цій частині дороги дозволено рухатись з максимальною швидкістю 50 км/год.

Оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "КІА Carens", д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лісна, не надав переваги в русі транспортному засобу "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, саме у його діях є порушення п.п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, які і перебувають у наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За наведеним, суд першої інстанції, дослідивши всі докази у справі, в їх сукупності, дійшов ґрунтовного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.3 (б), 16.11 та п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На правильність даних висновків не можуть вплинути твердження захисника Чубко Ю.М. в суді апеляційної інстанції про те, що у протоколах неправильно відображено час вчинення правопорушень, за ст. 124 КУпАП о 16 год. 15 хв., а за ч. 1 ст. 130 КУпАП о 16 год. 30 хв., хоча зі слів учасників події відбулися приблизно о 16 год. 00 хв., оскільки працівники поліції, які приїхали на виклик, а не були на місці відразу ж після події ДТП, вказали цей час з пояснень осіб, що перебували на місці, при тому, що ОСОБА_1 покинув автомобіль і на місці ДТП був відсутній деякий час, а коли прийшов, то перебував в стані з ознаками очевидного алкогольного сп?яніння, як і на досліджуваному відео, а тому деякі розбіжності у часі не вказують, як на порушення працівниками поліції вимог ст. 256 КУпАП, які регламентують порядок і правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності з закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, винуватість якого у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про неврахування судом першої інстанції положень ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду і розміру стягнення, який належить накладенню, то слід зазначити, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативною, якою передбачено єдиний вид стягнення, а саме - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що позбавляє суд можливості враховувати приписи ст. 33 КУпАП та застосовувати більш м?яке стягнення, ніж визначено санкцією цієї статті цього матеріального закону, і що є більшим за своїм видом і розміром, що може бути накладено за санкцією ст. 124 КУпАП, і як наслідок воно відлягало накладенню на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження огляду з метою виявлення такого стану.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, як про те виказала прохання сторона захисту, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_10 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька