КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/946/2020
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Калініченко Л.І., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Шимка Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року, провадженні у справі щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 16.07.2019 року о 07 год. 25 хв. в с. Колонщина Макарівського району Київської області, керуючи автомобілем «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі з двостороннім рухом, що мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, здійснив об`їзд, не надавши при цьому перевагу зустрічному транспорту (при виконанні об`їзду) при утрудненому зустрічному роз`їзді маючи на смузі свого руху перешкоду не дав перевагу зустрічному руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 10.1, 11.3, 13.4 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко В.Г. від 10.01.2020 року скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд дійшов передчасного висновку про наявність його вини у скоєнні ДТП та визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з тим, що висновки сулу, викладені у постанові, не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на неналежних і недопустимих доказах, а саме судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, як вважає апелянт, у своїй постанові Голосіївський районний суд м. Києва не досліджує протокол про адміністративне правопорушення та жодним чином не зазначає про обов`язкові його реквізити, такі як: дата складення, серія, номер, тощо. Незважаючи на те, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта власних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, апелянт звертає увагу на посилання судді Голосіївського районного суду м. Києва на висновки Макарівського районного суду від 19.06.2019 року, без жодної ідентифікації рішення, крім дати винесення та суду, що на переконання апелянта, є недопустимим доказом, в тому числі, і з огляду на те, що цим рішенням не встановлено порушення ним п. 10.1, 11.3, 13.4 ПДР.

Наприклад, як зазначає апелянт, у рішенні вказано на ряд недоліків схеми ДТП у зв`язку з чим Макарівський районний суд не взяв її до уваги, однак Голосіївський районний суду взяв до уваги ту саму схему ДТП, незважаючи на встановлену судом її невідповідність, а також на те, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 256252 складеного 22.10.2019 схема ДТП, є просто ксерокопією, яка належним чином не завірена на не підписана, а її складання відбувалось до іншого протоколу про адміністративне правопорушення (до протоколу, який розглядав Макарівський районний суд).

Вказує апелянт і на те, що при складенні протоколу допущено було помилку в державному номерному знаку причепа, та не були встановлені обставини, а ні в постанові Макарівського районного суду від 19.06.2019 року, а ні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення при оформленні на місці ДТП і схемі місця ДТП, дані з якої стали обґрунтуванням оскаржуваного судового рішення.

Як вважає апелянт, суд першої інстанції, в порушення ст. ст. 278, 280, 283 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року повно, всебічно та об`єктивно не дослідив обставин вчинення адміністративного правопорушення, не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не допитав свідків ДТП, не взяв до уваги надані ним докази та клопотання.

Крім того, на думку апелянта, суд не взяв до уваги норми ст. 254 КУпАП, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, порушення правил ПДР було встановлено на підставі висновку № 1472/1 за повідомленням ОСОБА_2 ЄО № 5864 від 09.09.2019, який не містить фактів встановлення вини та не ідентифікує його особу, так як у ньому міститься лише прізвище та ініціали, і у висновку міститься посилання на те, що відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення судом встановлено на підставі висновку № 119-08 експертного авто технічного дослідження від 01.10.2018, який судом оцінюється критично, оскільки він не містить відомостей про те, що експерт ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Також апелянт вказує на те, що суд жодним чином не відреагував на його заяву, викладену в письмових поясненнях, яка міститься в матеріалах справи.

Як звертає увагу апелянт, він їхав по головній дорозі, про що зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення, а водій ОСОБА_2 вважав, що виїжджав на рівнозначну, а не на головну дорогу, і така його позиція, на думку апелянта, мотивована виключно наміром уникнути адміністративної відповідальності і пояснювалась відсутністю встановлених знаків пріоритету на виїзді, хоча водій ОСОБА_2 достеменно був обізнаний , що він виїжджав саме з другорядної дороги так, як відповідно до п. 16.15 правил ПДР у випадку відсутності знаків пріоритету водій повинен вважати, що виїжджає з другорядної дороги.

Крім вищенаведеного, апелянт зазначає про те, що він та його адвокат звернулись до Макарівського ВП Ірпінського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області та надали свої докази по ДТП, адже при підготовці висновку від 25.09.2019 року, поліцією його не було опитано, а були взяті до уваги лише пояснення, надані водієм автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , і за результатами додаткової перевірки, йому було надано відповідь від 20.01.2020 року № 429 про те, що при оцінці всіх зібраних матеріалів в їх сукупності, поліція дійшла висновку про необхідність проведення експертного авто технічного дослідження з урахуванням показів обох сторін та обставин ДТП, що свідчить на його користь та ставить під сумнів висновок Макарівського ВП Ірпніського ВП головного управління НП в Київській області від 25.09.2019, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.10.2019.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Калініченко Л.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Шимка Р.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану постанову судді без змін;перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді як щодо встановлених обставин вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 256252 від 22 жовтня 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: схемою місця ДТП, яка узгоджується з поясненнями учасників пригоди щодо місця виникнення ДТП, а саме на перехресті доріг, за відсутності знаків пріоритетів.

У зв`язку з цим, приймаючи до уваги встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи, а також висновки, наведені в постанові справи, а також висновки, наведені в постанові судді Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2019 року, яка набрала законної сили та відповідно до якої провадження у справі щодо іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В. дійшла обґрунтованого висновку про те, що саме допущені порушення ПДР з боку ОСОБА_1 , який під час здійснення маневру на зустрічну смугу, а саме об`їзду, не переконався, що це буде безпечно та не створить для інших, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням пригоди та її наслідками, оскільки інший учасник ДТП ОСОБА_2 , здійснюючи поворот на право, мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху дотримуються ПДР України, та не очікував і не повинен був очікувати появу на смузі руху, на яку він повертав, авто, яке не повинно було рухатись по зустрічній для нього смузі, та не вправі було на даній ділянці дороги, за тих дорожніх обставин, що склалися, виїжджати на смугу руху, яка є для нього зустрічною з метою об`їзду перешкоди.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони не спростовують правильності висновків судді, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки версія події та обставин дорожньо-транспортної пригоди, на якій наполягає апелянт не може бути визнана обґрунтованою, з огляду на те, що вона ґрунтується на однобічній та суб`єктивній оцінці тих даних, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, суддя, яка розглядала справу в суді першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшла обґрунтованого висновку про те, що саме порушення водієм автомобіля «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Schmitz» ОСОБА_1 п.п. 10.1, 11.3, 13.4 ПДР України стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до механічних пошкоджень транспортних засобів, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки за результатами перевірки цих доводів, не було встановлено підстав для висновку, що допущена суддею однобічність та неповнота, на яку посилається апелянт, призвела до неправильного вирішення справи щодо ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього, - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Бондаренко Г.В.