Номер провадження: 33/813/396/20
Номер справи місцевого суду: 515/38/20
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.,

розглянувши в апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.01.2020 року ,-

встановив:

Зазначеною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 ( триста сорок) грн. в дохід держави з конфіскацією знарядь і засобів лову. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Вилучені у ОСОБА_1 сітки ліскові довжиною 30 м, висотою 1,2 м та вічком 45 мм, у кіль- кості 3 (три) шт. та гумовий човен «BARK» без реєстраційного номеру, що знаходяться на зберіганні у Вилківському рибоохоронному посту Одеського рибоохоронного патруля (Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Бесарабська,41), конфісковано, вилучивши у власність держави.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення №001147/2561 від 07.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 07.11.2019 року в озері Сасик в районі с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області здійснював вилучення водних біоресурсів забороненими знаряддями лову для рибалок-любителів сітками лісковими у кількості 3-х шт. довжиною 30 м, висотою 1,2 м та вічком 45 мм з човна гумового марки «BARK», без реєстраційного номеру, чим порушив вимоги п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст.52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ». В результаті його неправомірних дій риби виловлено не було.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, ОСОБА_1 зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього письмових пояснень свідків додано не було. Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, являються заінтересованими особами, оскільки вони входили до складу рейдової групи, а тому, як зацікавлені особи, не могли бути залучені в якості свідків під час складання будь яких документів щодо виявлених у ході рейду адміністративних правопорушень.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак в його апеляційній скарзі міститься заява про слухання справи у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в режимі відеоконференції пояснення державних інспекторів Зубок В.І. та Севастьянова О.І., а також пояснення громадського інспектора Платонова С.В., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так головний державний інспектор відділу охорони ВБР «ОРП» ОСОБА_2 пояснив апеляційному суду, що при проведенні рибоохоронного рейду разом з головним державним інспектором ОСОБА_3 та громадським інспектором ОСОБА_4 , знаходячись на воді, вони побачили ОСОБА_1 , який виплив на воду та сипав у воду сітки. Частина сіток була у воді, а інша частина знаходилася у човні ОСОБА_1 . Побачивши патруль ОСОБА_1 намагався втекти, однак був ними затриманий та знаряддя лову та човен вилучені в останнього. Під час затримання ОСОБА_1 погрожував інспекторам розправою, висловлювався нецензурною лайкою, від підписання протоколу відмовився. Під час затримання ОСОБА_1 , свідків правопорушення, крім інспекторів залучити не надалося можливим. При цьому зазначив, що дії державних інспекторів відповідали вимогам «Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративне правопорушення затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 № 101». Діяли відповідно до вимог законодавства, порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, інспекторами допущено не було.

Головний державний інспектор відділу охорони ВБР «ОРП» ОСОБА_3 та громадський інспектор «ОРП» ОСОБА_4 надали апеляційному суду пояснення, аналогічні поясненням інспектора Зубок В.І.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Ст. 63 «Закону України «Про тваринний світ» встановлює відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП настає за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Згідно п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 N 19, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Пункт 6.1. Правил любительського і спортивного рибальства встановлює, що особи, винні в порушенні цих Правил рибальства, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, крім протоколу підтверджується:

- квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, № 001147 від 07листопада 2019 року (а.с. 5);

- описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, вилучених у ОСОБА_1 : сітки лісові, вічко 45 мм., висота 1,2 м., довжина 30 м., у кількості 3 штуки; гумовий човен «BARK» - 1шт. (а.с. НОМЕР_1 ).

- актом прийому № НОМЕР_2 від 07.11.2019 року, згідно якого прийняті на склад знаряддя лову, а саме: гумовий човен «BARK» - 1шт., сітки лісові, вічко 45 мм., висота 1,2 м., довжина 30 м., у кількості 3 штуки (а.с. 4).

При цьому апеляційний суд враховує отримані ним пояснення осіб, які в тому числі є посадовими особами, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до посадових обов`язків безпосередньо входить здійснення нагляду за дотриманням законодавства в частині виконання громадянами «Правил любительського і спортивного рибальства» та виявлення правопорушень.

Пояснення зазначених осіб не викликають у апеляційного суду сумнівів в їх правдивості та достовірності та є належними і достатніми для підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 «Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративне правопорушення затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 № 101» (далі за змістом - Інструкція), при вчиненні громадянами правопорушень уповноважені на те посадові особи органів рибоохорони згідно із ст. 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення

(далі - протокол ) згідно з додатком 1.

Положення п. 2.8. розділу 2 Інструкції, встановлюють, що протокол підписується особою, яка його склала, порушником і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та іншими особами, які брали участь у виявленні правопорушення. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від підпису.

Державним інспектором протокол про адміністративне правопорушення № 001147/2561 від 07 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони інспектора або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства інспектором (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

Більш того, як свідчать зазначені матеріали, ОСОБА_1 не скористався наданим йому правом на внесення до протоколу пояснень, в тому числі його незгоди з діями посадових осіб, які здійснили його затримання та вилучили у нього знаряддя лову.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст. 85 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушень на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

З врахуванням викладеного, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП в діях ОСОБА_1 при апеляційному перегляді не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених районним судом обставин події.

Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення адміністративного правопорушення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене відсутні підстави для зміни або скасування постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.01.2020 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 ( триста сорок) грн. в дохід держави з конфіскацією знарядь і засобів лову без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов