Справа № 147/902/20
Провадження № 33/801/1029/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дудіна Леоніда Володимировича, розглянувши у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Скарга мотивована тим, що судом не перевірено дії інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення на відповідність вимогам підзаконних актів, відповідно до яких медичний огляд водія у разі ДТП повинен проводитися в обов`язковому порядку; в матеріалах справи не міститься жодних документів, які б підтверджували його професію, характеристику, сімейний стан; при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, тому протокол є неналежним доказом; з 01 липня 2020 року КУпАП, КК України чи інший закон не встановлює будь-якої відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Дудіна Л.В., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №448111 від 31.08.2020, складеного начальником СРПП №1 Тростянецького ВП майором поліції Григоренко Р.В., 31.08.2020 о 16 год. 58 хв. в с. Тростянчик по вул. Ювілейна водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК Москвич 2140, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448113 від 31.08.2020, складеного начальником СРПП №1 Тростянецького ВП майором поліції Григоренко Р.В., 31.08.2020 о 16 год. 30 хв. в с. Глибочок по вул. Польова водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем АЗЛК Москвич 2140, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП, залишив місце пригоди, не повідомив до органу поліції. В подальшому о 16 год. 58 хв. даний автомобіль було зупинено і затримано в с. Тростянчик по вул. Ювілейна. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.50).

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448112 від 31.08.2020, складеного начальником СРПП №1 Тростянецького ВП майором поліції Григоренко Р.В., 31.08.2020 о 16 год. 30 хв. в с. Глибочок по вул. Польова водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК Москвич 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 13.1., 12.1 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.27).

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; поясненнями свідка ОСОБА_3 , протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 448112 від 31.08.2020, серії ДПР18 № 448113 від 31.08.2020, серії ДПР18 № 448111 від 31.08.2020 (а.с.1,27,50); схемою місця ДТП (а.с.6,30,55); рапортами працівників поліції від 31.08.2020 (11,12,28,37,51,60); постановою про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №341810 (а.с.9,35,58) та копією квитанції №196 про оплату 21.09.2020 штрафу в сумі 425 грн (а.с.9,35,58,94); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31.08.2020 (а.с.10,36,59); відеозаписом події від 31.08.2020 (а.с.13); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.08.2020 (а.с.2 зворот, 31 зворот, 53 зворот); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2020 (а.с.2,31,53); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3,4,32,38,54).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і таких доказів достатньо для спростування мотивів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 пояснив, що за вказаних в протоколах про адміністартивні правопорушення обставин він не керував транспортним засобом, однак, апеляційний суд критично відноситься до вказаних доводів, оскільки суд першої інстанції, спростовуючи вказану позицію ОСОБА_1 , взяв до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_3 , який перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 , про те, що автомобілем керував та вчинив ДТП саме ОСОБА_1 .

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля за кермом знаходився саме ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що він категорично відмовився.

Тому твердження апелянта, що працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» чи в медичному закладі відхиляються апеляційним судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в разі ДТП медичний огляд водія повинен проводитися в обов`язковому порядку, однак, такі твердження є помилковими з огляду на наступне.

Так, у ч. 2 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395 зазначено, що обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103, у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, оскільки внаслідок ДТП 31.08.2020 ОСОБА_1 не отримав тілесних ушкоджень та його не було доставлено у лікувальний заклад і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, підстав для проведення в обов`язковому порядку медичного огляду ОСОБА_1 не було.

Зазначаючи про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення як доказу через порушення вимог ст. 266 КУпАП, апелянт при цьому не зазначає, в чому такі порушення полягають. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відносно ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення, однак, він не конкретизує який саме протокол не відповідає вимогам закону.

Та обставина, що в матеріалах прави немає документів, які б підтверджували професію ОСОБА_1 , його характеристику, сімейний стан, тощо не впливають на наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також не випливають на вид адміністративного стягнення, яке накладено судом у відповідності до ст. 36 КУпАП за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, і не можуть звільнити його від відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не спростував висновки суду першої інстанції в частині наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не беруться також до уваги доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стосовно того, що ні КУпАП, ні КК України чи інший закон не встановлюють будь-якої відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння з наступних підстав.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 31 серпня 2020 року, тобто після набрання чинності Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX, яким відновлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, безпідставними є доводи про відсутність норми, яка б встановлювала адміністративну відповідальність за ці дії.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не свідчать про незаконність винесеної постанови, тому підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення не має.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Сало