Справа № 944/4343/20
Провадження №3/944/2949/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2020 року серії АПР18 № 678391 ОСОБА_1 07 жовтня 2020 року о 06 год 45 хв керуючи автобусом марки «Еталон А079», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював регулярне перевезення в режим маршрутного таксі сполученням Львів-Божа Воля, та перевозив на 8 пасажирів більше, ніж кількість місць для сидіння, передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року.

Такими діями, на думку посадової особи органу Національної поліції, яка склала протокол, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Домашовець В.С. не прибули, однак захисник подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Зазначив, що посадовою особою Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення без повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Також до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів, які б у сукупності свідчили про вчинення правопорушення, зокрема не долучено письмових пояснень пасажирів чи свідків події. При цьому відеозапис, який долучено до матеріалів справи не містить відомостей які б підтверджували обставини, що зазначені у протоколі, натомість містить лише фрагмент салону автобуса.

Дослідивши матеріали справи, клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину.

Відповідно до п. п. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 № 641 від 22 липня 2020 року на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення при викладених вище обставинах надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 678391 та компакт-диск з відеозаписом.

Досліджуючи надані суду докази, які описано вище, суд вважає, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення карантину щодо людей, зокрема, з відеозапису неможливо чітко і беззаперечно встановити наявність пасажирів в кількості більше, ніж кількість місць для сидіння, оскільки запис є коротким, на ньому не видно чітко всього салону автобуса одночасно, відповідно, неможливо встановити чи були зайняті всі місця для сидіння, та чи пасажири які стояли, справді не мали місць для сидіння, чи вони просто встали із своїх місць щоб подивитися що відбувається, про що захисник ствердив в своїх письмових поясненнях. Також суд враховує, що поліцейські, які оформляли протокол не вказали жодних свідків, не допитали очевидців, зокрема, пасажирів автобуса, не запросили понятих.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства, письмові докази, суд дійшов висновку, що жодного беззаперечного, належного, допустимого доказу, порушення ОСОБА_1 п. п. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року матеріали справи не містять, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не підтверджений, а враховуючи, що сам по собі протокол про адміністративне порушення не є підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю.

Крім того, згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник