Справа №521/1596/20
Номер провадження 3/521/1501/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., за участю секретаря Дорич А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, начальника групи бойової підготовки в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки служби безпеки України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу № 9/844/15/61 від 30.01.2020 р., у січні 2020 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (2 відділом 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи - начальника групи бойової підготовки в/ч НОМЕР_1 майора ЗС України ОСОБА_1 .
Так, у грудні 2019 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 3 (Висновок УСБ України в Одеській області №28Д від 13.02.2019р.). У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2019р. №263, ОСОБА_1 , наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Таємно».
Проте, встановлено, що зазначена особа не виконує взяте на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», зміст якого встановлено чинним законодавством та яке передбачає обов`язок виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю, та порушила п. 5 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю, абз. 4 п. 116, та п. 263 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939.
Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2020 року отримав робочу папку №28, в мобілізаційному діловодстві в/ч НОМЕР_1 , в якій знаходяться матеріальні носії інформації з грифом секретності «таємно». Перед обідньою перервою, ОСОБА_1 повернув вищезазначену папку до мобілізаційного діловодства в неопечатаному вигляді.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте до протоколу додана його заява, в якій зазначено, що він свою провину визнає та просить справу слухати без його участі.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Норми ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 9/844/15/61 від 30.01.2020 р. у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

Як встановлено під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, у грудні 2019 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 3 (Висновок УСБ України в Одеській області №28Д від 13.02.2019р.). У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2018р. №263, ОСОБА_1 , наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Таємно». (а.с. 16).

20.12.2018 р. ОСОБА_1 підписав зобов`язання громадянина України у зв`язку із доступом до державної таємниці (а.с.15), яке передбачає письмову згоду на визначені Законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердив те, що він ознайомлений щодо відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності, додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю, у зв`язку з чим, повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати настання можливих шкідливих наслідків.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 9/844/15/61 від 30.01.2020 р.; копії облікової карти громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 20.12.2018 р.; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2018р. №263; письмових пояснень ОСОБА_1 долучених до протоколу, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, своїми діями створив можливість вільного та не контрольованого доступу до папки, в якій знаходиться матеріальні носії секретної інформації та, як наслідок передумови до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, або втрати їх носіїв. Отже, начальник групи бойової підготовки майор ОСОБА_1 знаючи вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», п. 116, та 263 Порядку-939, порушив вимоги абз. 4 п. 116, та 263 Порядку-939 та ст. 28 Закону, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 264, 268 КУпАП, Закону України «Про державну таємницю», «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939, п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Непорада