Справа № 563/13/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді ЗагородькоН.А.,

секретар судового засідання Заруцький А.О.,

за участю захисника-адвоката Кузьмарука О.С.

розглянувши матеріали, які надійшли від Корецького ВП Костопільського ГУНП вРівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП -

встановив :

Згідно протоколу, 05.01.2020 року близько 12 год. за адресою АДРЕСА_2 Київ-Чоп АДРЕСА_3 км ОСОБА_1 здійснила реалізацію (продаж) дизельного палива об"ємом 20 літрів ОСОБА_2 без ліцензії та відповідних на це документів для даного виду господарської діяльності без державної реєстрації як суб"єкта господарювання, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Захисник Кузьмарук О.С. в судовому засіданні пояснив, що з протоколом та позицією органу внутрішніх справ він не погоджується, оскільки ОСОБА_1 господарською діяльністю не займалася, тверження про необхідність державної реєстрації такої діяльності також є надуманими та безпідставними. Крім того, ОСОБА_1 суб"єктом господарювання не являється, господарської діяльності, у тому числі із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального не здійснює. Відтак ліцензію отримувати не лише повинна, а й не має законодавчо встановленої можливості. В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження отримання прибутку. Тобто, відсутня інформація про системність, регулярність та тривалість діяльності. Просить провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що працює інспектором СРПП № 1 Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області. 05.01.2020 року ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , після здійсненого відпрацювання по виявленню незаконних АЗС. Він прибув на місце, вже після того як порушення було виявлено і відпрацьовано, складав лише протокол.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що має автозаправну станцію для потреб фермерського господарства. 05.01.2020 року вона перебувала на відпочинку за межами Рівненської області і попросила ОСОБА_1 наглянути за територією автозаправки. Будь-яких повноважень ОСОБА_1 на продаж палива вона не надавала.

Заслухавши адвоката, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд. За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті-6 закріплюють гарантії особам при її обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

У п. 82 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 06 липня 1976 року у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» сформульовані три самостійні критерії для визначення поняття «кримінальне обвинувачення»: перший критерій національного права, другий критерій коло осіб на, яких поширюється закон, і характеру правопорушення, та третій критерій критерій мети та тяжкості покарання (у залежності від тяжкості визначених законом санкцій та обмежень). Якщо хоча б один із критеріїв може бути застосований у будь-якій справі, то скоєне правопорушення слід розглядати за кримінально-правовим аспектом. У даній справі, з огляду на норму ч. 1 ст. 164 КУпАП, диспозиція якої поширюється на широке коло осіб, які можуть порушувати порядок провадження господарської діяльності, а санкція цієї статті має достатньо суворі види стягнень у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. На думку суду, це свідчить про те, що санкція вищевказаного закону має каральний і стримуючий характер.

З урахуванням викладеного, слід вважати, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за своїм змістом і санкціями по двом вищевказаним критеріям відноситься до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення даної категорії суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи у вчиненні проступку поза розумним сумнівом, що є характерним для справ з «кримінальним обвинуваченням». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (про це зазначено у п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», у п. 161 рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Із досліджених судом доказів не вбачається достовірне і безсумнівне підтвердження факту проведення ОСОБА_1 господарської діяльності зі збуту 05.01.2020 року 20 літрів дизельного палива без державної реєстрації як суб`єкта господарювання і без отримання ліцензії на продаж паливних матеріалів.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 05 січня 2020 року містить посилання на встановлені узагальнені відомості щодо одноразового збуту особою, яка притягається до відповідальності, 20 літрів дизельного палива.

У даній справі протокол про адміністративне правопорушення з вищевказаними додатками до нього не може бути визнаний єдиним належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б жодних сумнівів у суду з цього приводу. На думку суду, фактичних відомостей викладених у цьому документі недостатньо для визнання винуватим зазначеної особи у порушенні порядку провадження господарської діяльності, оскільки нижченаведені докази формують «розумний сумнів» у доведеності зазначеної обставини.

Так, у матеріалах справи відсутні достовірні відомості з відповідного реєстру про нереєстрацію ОСОБА_1 у встановленому законом порядку в якості суб`єкта господарської (підприємницької) діяльності, а також відомості про неотримання ним у відповідному державному органі ліцензії на проведення господарської діяльності з паливно-мастильними матеріалами, що підлягають обов`язковому доказуванню у підтвердження елементів об`єктивної сторони порушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення такі відомості також не вказані.

За змістом ч. 2 ст. 3, ст. 42 Господарського кодексу України будь-яка підприємницька (господарська) діяльність повинна мати систематичний і постійний характер (два і більше разів на рік) з надання тих чи інших послуг, виконання робіт з досягненням економічного результату та з метою отримання прибутку тощо, що також не підтверджено поданими суду матеріалами.

У протоколі про адміністративне правопорушення не наведено посилань на норми чинного господарського законодавства, які порушені особою щодо якої ініціюється питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки норма диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП є відсилочною, що свідчить про неконкретність сформульованого проступку, який інкримінується ОСОБА_1 .. До цього, на думку суду, одноразовий продаж ОСОБА_1 20 літрів дизельного палива невстановленій особі за невстановлену суму коштів (у протоколі такі відомості не вказані) не є підприємництвом, як різновидом господарської діяльності, і відповідно не є діянням, як обов`язковим елементом об`єктивної сторони порушення, передбаченого вищевказаним законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події (фактів систематичного проведення господарської діяльності ОСОБА_1 без реєстрації в якості суб`єкта господарської діяльності та без отримання відповідної ліцензії) та за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (не підтверджена наявність об`єктивних ознак вищевказаного проступку та суб`єкта даного проступку: всіх складових об`єктивної сторони у виді діяння та суб`єкта вищевказаного порушення, оскільки матеріалами не підтверджено факт систематичного та цілеспрямованого умисного продажу дизельного пального вищевказаною особою без реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності та без отримання для даного виду відповідної ліцензії).

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.А. Загородько