Справа № 523/4585/20
Номер провадження 3/523/2667/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Аліна С.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 414994 від 20.03.2020р. вбачається про те, що ОСОБА_1 20.03.2020 о 12.30 год. у м. Одесі пр. Добровольського 114/4, будучи посадовою особою закладу громадського харчування «Домашня кухня» не припинив роботу закладу та здійснював там прийом відвідувачів, чим порушив постанову КМУ №211 від 11.03.2020 та скоїв правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнав.

ОСОБА_1 пояснив, що він не є посадовою особою закладу громадського харчування «Домашня кухня», оскільки він орендує на ринку Північний заклад громадського харчування Домашня кухня, однак здає його в суборенду СПД ОСОБА_2 , котра і здійснює у вказаному закладі підприємницьку діяльність. По-друге, зауважує на тому, що підприємницька діяльність у момент відвідування закладу інспектором і складання ним протоколу не здійснювалась, відвідувачів у закладі не було, були присутні тільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка здійснювала прибирання. По-третє- Одеська обласна державна адміністрація довела до відому керівників ринків, а вони, відповідно, усіх орендарів приміщень, лише 20.03.2020 року о 17-00 годині, тобто після складання протоколу, тому офіційно він не міг попередити суборендаря ОСОБА_2 про те, що заборонено працювати на території ринку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 , відсутня вина в скоєнні адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є :своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставини кожної справи,вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови,а також виявлення причин та умов,що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Орган(посадова особа) відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності,чи є обставини,що пом`якшують чи обтяжують відповідальність,чи заподіяно майнову шкоду,а також з`ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст.283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11березня 2020року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами від 16.03.2020 року, від 25.03.2020р., від 29.03.2020р., від 20.03.2020), забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020р. до вищевказаної постанови внесено зміни, якими термін дії карантину продовжено до 24.04.2020р.

Враховуючи наведені норми законодавства суддя приходить до висновку, що об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів.

Разом з тим, під час розгляду справи суду не надані переконливі докази вчинення ОСОБА_1 таких дій.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що такі дії не утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Інші належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 суду не надані.

При цьому суддя враховує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданого відео в приміщенні магазину під час виявлення правопорушення та складання адміністративного протоколу не перебували люди, які намагались придбати будь-який товар. А за наявності таких, працівниками поліції не були відібрані пояснення від них, які б могли підтвердити вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, поки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою »внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву»,який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягтися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених Законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУп АП, у зв`язку із чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 24, 27, 38, 33, 44-3, 221, п.7 ст.247, 268, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі по притягненню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КпАП України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський райсуд м. Одеси протягом 10 - ти днів з дня винесення постанови

Суддя: Аліна С.С.