П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі захисника Семенова Ю.О., розглянувши матеріали справи за протоколом серії ДПР18 №393328 від 07.12.2019, які надійшли з Ужгородського районного в ідділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ДПР18 №393328 від 07.12.2019 вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2019 о 15 год. 45 хв. поза населеним пунктом с. Холмці, вул. Центральна, Ужгородського району, керував автомобілем Citroen C3 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Зазначеними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлений, останній в судове засідання не з`явився.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник Семенов Ю.О. під час судового засідання заперечував вину його довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також захисником заявлено клопотання про допит свідків та працівників поліції в судовому засіданні, подано письмове заперечення на протокол та клопотання про відкладення судового засідання у справі.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Під час підготовки справи до розгляду та під час судового засідання не виявлено підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для доопрацювання та належного оформлення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №393328 від 07.12.2019, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку відмовився, письмовими поясненнями двох свідків, оглянутими та дослідженими в судовому засіданні в присутності захисника відеоматеріалами, з яких слідує, що ОСОБА_1 запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер" та зафіксовано, крім того, залучення двох свідків та відібрання письмових пояснень від останніх, дані записи та розвиток подій узгоджуються з іншими дослідженими матеріалами в судовому засіданні та відтворюють події, які викладені в протоколі та відбувались на місці зупинки транспортного засобу, рапортом працівника поліції від 07.12.2019.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.12.2019 року такі були запрошені 07.12.2019 о 15 год. 50 хв. співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та в їх присутності вказаний водій від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку огляду в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння, що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження 07.12.2019 року відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також підтверджується дослідженим судом відеозапису з нагрудного знаку поліцейського, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи. Крім того, з дослідженого в суді наявного у матеріалах справи відеозапису, порушень проведення огляду на стан сп`яніння не вбачається, а під час проведення такого ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також у відповідному закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи слід виходити з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та задоволення клопотання про виклик свідків, оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та клопотання захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім цього, суд вказує, що відсутні підстави для допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені працівниками поліції при складанні протоколу, оскільки письмові пояснення таких осіб наявні в матеріалах справи, знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку з іншими доказами по справі, а тому у суду немає підстав сумніватись у достовірності поданих пояснень свідків. Захисник Семенов Ю.О. не навів жодних обґрунтованих підстав вважати, що пояснення свідків отримані з порушенням вимог закону, не навів жодних розбіжностей між поясненнями цих осіб та іншими матеріалами справи, а також не обґрунтував з якою метою цих осіб необхідно викликати для дачі пояснень суду. Таким чином, для задоволення клопотання захисника Семенова Ю.О. про допит свідків у судовому засіданні немає жодних підстав.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення вказаного свідка, тому суд розцінює це як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

Зволікання з розглядом справи про адміністративне правопорушення може призвести до уникнення особи, відносно якої складено протокол , від відповідальності, яка має настати у разі, якщо буде встановлено у його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, захисником заявлено клопотання про виклик до суду для допиту працівників поліції, який здійснював складання протоколу про адміністративне правопорушення. Підстав для задоволення зазначеного клопотання суд також не знаходить, оскільки захисником не обґрунтовано необхідність такого допиту. За текстом поданого клопотання захисник посилається на такі словосполучення «висновки поліцейських не відповідають фактичним обставинам справи», «докази не узгоджуються між собою», «враховуючи упереджену поведінку поліцейських…», «надані суду матеріали базуються на формальних, алогічних та заплутаних міркуваннях, не підтверджених ані фактами, ані законодавством України, а також намаганням ввести суд в оману за допомогою відвертого обману.». Тобто, захисник посилається на те, що працівник поліції є упередженим, тому хоче його допитати під час судового засідання, проте під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які давали б підстави вважати, що інспектор СРПП №2 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ст. лейтенант поліції Стойка М.П. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та/або фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні докази, та такі докази захисником також для дослідження не надано. Тому, суд доходить висновку, що інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах закону та наданих йому повноважень.

Судом дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотань захисника Семенова Ю.О. про виклик свідків та повернення матеріалів на дооформлення, оскільки в матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів для прийняття судом законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання сторони захисту на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому маються дані про дату та місце його складання, дані про особу, що її склала та про особу, відносно якої протокол складений, дані про місце, час вчинення правопорушення та його суть.

Не вбачає суд і порушень з боку поліцейських порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як на тому наголосив захисник, оскільки по-перше, сам огляд водія так і не проводився у зв`язку з його відмовою від такого огляду, а по-друге, ОСОБА_1 було чітко вказано на те, що у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння йому пропонується пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, або ж, за його бажанням, в закладі охорони здоров`я від якого він в категоричній формі відмовився.

Крім того, під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом. Жодного посилання на те, що автомобіль не рухався ОСОБА_1 працівникам поліції не доводив. Вказаний відеозапис містить достовірне підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. Крім того, на першому файлі відеозапису на 00 хв. 26 сек. ОСОБА_1 вказує, що «у нього тут магазини по району, та його пригостили місцеві депутати».

Доводи сторони захисту, в тому числі, щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, складання протоколу та проведення огляду не спростовують висновків про те, що 07.12.2019 о 15 год. 45 хв. поза населеним пунктом с. Холмці, вул. Центральна, Ужгородського району, керував автомобілем Citroen C3 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, та не є такими, що виключають висновок про доведеність події та/або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Доводи сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимогам закону та порушення прав особи, відносно якої складався протокол, є безпідставними, оскільки протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а про те, що ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, свідчить його підпис у протоколі. Від пояснень згідно протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Поряд з цим, стороною захисту не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Твердження сторони захисту про відсутність в його діях події і складу правопорушення, невинуватість ОСОБА_1 , суд розцінює як його захисну позицію, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю. При цьому, заперечення захисника Семенова Ю.О. щодо вчинення його довірителем правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його голослівних твердженнях щодо невчинення даного правопорушення, жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош