Справа №: 671/1677/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Павлова А.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , продавця магазину ФОП « ОСОБА_2 », за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 693084 від 14.09.2020: 14.09.2020 21 год. 50 хв. в м. Волочиськ по вул. Незалежності в районі готелю «Дружба» в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 здійснювала відпуск товарів будучи продавцем вказаного магазину, при цьому без рукавичок, а захисна маска знаходилась на підборідді не закриваючи ніс та рот. ОСОБА_1 порушила п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020.

В судові засідання призначені на 17.11.2020, 03.12.2020 та 17.12.2020 ОСОБА_1 не з`явилась. Заяв чи клопотань від неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення інкримінованого правопорушення) настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 693084 від 05.09.2020 на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, такий засіб індивідуального захисту як рукавички не передбачений п.п. 1 п. 10 вказаної Постанови.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 здійснювала відпуск товарів будучи продавцем вказаного магазину, при цьому захисна маска знаходилась на підборідді не закриваючи ніс та рот.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції в вину продавцю (з відео не можливо встановити анкетні дані особи), ставлять порушення карантинних заходів, а саме те, що остання здійснила відпуск продовольчих товарів покупцю, який був без засобів індивідуального захисту, що не співпадає з фабулою протоколу складеного відносно ОСОБА_1 . При цьому наголосили, що відносно неї (продавця) буде складено протокол серії АПР18 № 230996, тоді як номер протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 №693084. При цьому, на відео видно, що продавець перебуває в захисній масці, яка закриває її рот та ніс.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в редакції станом на 14.09.2020.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 44-3, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції що діяла станом на 14.09.2020).

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Суддя: Павлова А.С.