Справа № 583/107/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм ПАО «Хлібзавод», проживаючого АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 351709 від 30.12.2019 р., складеного поліцейським СРПП № 3 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Арєховим М.І., ОСОБА_1 30.12.2019 року о 14.25 год. в м. Охтирка по пров. Кооперативний, 25 керуючи автомобілем Фольксваген номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем ВМВ номерний знак НОМЕР_3 , який виїжджав з рівнозначної дороги на рівнозначному перехресті, в результаті ДТП тілесні ушкодження ніхто не отримав, автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а їх власники понесли матеріалі збитки, чим порушив п. 12.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 30.12.2019 р. близько 13.00 год. їхав по пров. Кооперативний м. Охтирка по своїй смузі руху. З пров. Перекопський виїхав автомобіль БМВ, який частково виїхав на його ( ОСОБА_1 ) смугу руху, не пропустивши його ( ОСОБА_1 ) автомобіля, тому відбулося зіткнення. Рухався він ( ОСОБА_1 ) в межах допустимої швидкості, коли побачив автомобіль БМВ, то застосував гальмування, однак відстань між автомобілями була незначна і відбулося зіткнення. Автомобіль БМВ він побачив за 5-6 метрів, напрямку руху свого автомобіля він не міняв, їхав прямо по своїй смузі руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кудін О.М. в судовому засіданні просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 містить істотні порушення вимог процесуального законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи. При надходженні до суду протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 351709 від 30.12.2019 р. не містив посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема не було зазначено, які саме вимоги ПДР України було порушено ОСОБА_1 , також протокол не містив інформації щодо потерпілого. Тому 27.01.2020 р. суд постановою відправив матеріал відносно ОСОБА_1 на доопрацювання до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області. В порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом від 06.11.2015 р. № 1376, протокол, котрий надійшов до суду після усунення недоліків, містить внесені додаткові записи, що тягне за собою його недопустимість, так як при цьому порушені права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що ДТП відбулося на автодорозі, яка має ширину проїзної частини 3,50 м, яка не має розділової смуги руху, на нерегульованому перехресті. При цьому водій автомобіля БВМ виїхав на перехрестя ліворуч від напрямку руху водія ОСОБА_1 . Ширина автомобіля БМВ 1,872 см. Таким чином своїми габаритами автомобіль БМВ виїжджав на зустрічну (ліву) смугу руху і вчиняв перешкоду для руху водію ОСОБА_1 , який мав пріоритет в русі, так як рухався по рівній ділянці, по правій смузі проїзної частини, в правому крайньому положенні. Виїзд автомобіля на зустрічну смугу доводиться простим розрахунком: ширина дороги 3,50 м / 2 = 1,75 м, тобто кожна смуга 1,75 м, а ширина БМВ 1,872 м. В даному випадку водій БМВ повинен був керуватися п.п. 16.3, 16.4, 16.12, 10.1 ПДР, а він своїми габаритами виїхав на смугу зустрічного руху. Порушення вказаних вимог водієм БМВ ОСОБА_2 і знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. Водій ОСОБА_1 мав пріоритет в русі, але вимушений був реагувати на порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху і застосував екстрене гальмування, однак із-за вкрай малої дистанції не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в ДТП винен ОСОБА_1 . Він ( ОСОБА_2 ) виїжджав своїм автомобілем БМВ з пров. Перекопського, здійснював маневр та побачив, що на зустріч їде ОСОБА_1 на автомобілі Фольксваген. ОСОБА_1 при цьому не дивився на дорогу та не контролював обстановку, ОСОБА_1 дивився вниз і не бачив його ( ОСОБА_2 ) автомобіля. Він ( ОСОБА_2 ) загальмував, а ОСОБА_1 не загальмував. ОСОБА_1 повинен був загальмувати або взяти вправо. На дорозі дорожнього розмітки не було, але там дві смуги руху. При виїзді з повороту він ( ОСОБА_2 ) зайняв праву сторону, лівим габаритом на зустрічну смугу він не виїжджав. Його ( ОСОБА_2 ) автомобіль не створював перешкоди для руху автомобілю Фольксваген, так як він ( ОСОБА_2 ) повертав на свою смугу руху. Відсутність його ( ОСОБА_2 ) вини підтверджується постановою Охтирського міськрайонного суду від 29.01.2020 року по справі № 583/108/20.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Абрамович О.В. в судовому засіданні пояснив, що в даному ДТП винен ОСОБА_1 . Є постанова суду, яка підтверджує відсутність вини ОСОБА_2 . Суд встановив, що автомобіль ОСОБА_2 не виїжджав на смугу зустрічного руху. ОСОБА_1 відволікшись, не встиг загальмувати, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення, порушивши п. 2.3, 12.1 ПДР України, тому є підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, покази потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.12.1 ПДР.

Згідно п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судом встановлено, що після ДТП, що сталося 30.12.2019 р. на пров. Кооперативний м. Охтирка, було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно обох водіїв, а саме:

-відносно ОСОБА_1 за порушення п. 12.1 ПДР України;

-відносно ОСОБА_2 за порушення п. 16.12 ПДР України.

Відповідно до постанови Охтирського міськрайонного суду № 583/108/20 пр. № 3/583/86/20 від 29.01.2020 р., яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідності за ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю порушення у діях водія ОСОБА_2 п. 16.12 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник стверджують, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП відсутня, так як він застосував гальмування та ПДР України не порушував, а порушення допустив ОСОБА_2 .

Потерпілий та його представник в свою чергу стверджують, що вина ОСОБА_2 в ДТП відсутня, що встановлено постановою Охтирського міськрайонного суду від 29.01.2020 р. № 583/108/20.

Таким чином з викладеного вбачається, що свідчення учасників дорожньо-транспортної пригоди: водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди мають суттєві суперечності, а в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б беззаперечно встановили, що саме порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 351709 від 30.12.2019 р. (а.с.1), обставини викладені в якому заперечуються ОСОБА_1 .

В судовому засіданні було досліджено копію схеми ДТП, додану до даного протоколу, крім того, в судовому засіданні за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 було оглянуто відеозапис, що міститься в матеріалах страви № 583/108/20 пр. № 3/583/86/20 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, однак вказані докази не доводять, що в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в чиненні ДТП матеріали справи не містять.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова