Справа № 137/1640/19
Провадження № 33/801/207/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Сільченка Олександра Васильовича, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 032985, складеного 12 грудня 2019 року о 16.43 годині інспектором СРПП № 2 Літинського ВП старшим лейтенантом поліції Свінтаком І. С., у цей день 12 грудня 2019 року о 15.40 годині у с. Новоселиці по вул. Надрічній ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, нечітка хода. Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 гривень судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Сільченко О. В. оскаржує її в апеляційному порядку, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Скаржник посилається на винесення оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права та зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не є протиправною, оскільки водій має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У такому випадку медичний огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я. Однак судом не було взято до уваги, що ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в Літинській ЦРЛ, куди і був доставлений поліцейськими. Проте у медичному закладі дослідження проведене не було через відсутність приладу для проведення огляду, що стверджується поясненням поліцейського ОСОБА_3 . Однак поліцейський ОСОБА_3 у направленні для проходження медичного огляду у Літинській ЦРЛ зазначає про відмову ОСОБА_1 від такого проходження, що не відповідає фактичним обставинам справи. За виниклих обставин, тобто при неможливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для такого огляду, що ними зроблено не було, натомість внесені неправдиві відомості до направлення для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того не може бути належним доказом акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцейським технічних засобів, оскільки він узагалі не може вважатися документом через відсутність у ньому дати його складення. Адвокат вважає недопустимим доказом відеозапис, наявний на компакт диску, долученому до матеріалів справи, адже у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена інформація про будь-яку фіксацію правопорушення, а також технічний засіб, за допомогою якого здійснена фіксація. До того ж через не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про долучення акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння такі докази також не можуть вважатися допустимими. Крім того скаржник зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови убачається наявність висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ще до дослідження та оцінки доказів у справі, адже такий висновок викладений у перших абзацах постанови.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення на підтримання апеляційної скарги захисника Сільченка О. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`як-шують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 032985, складеного 12 грудня 2019 року о 16.43 годині інспектором СРПП № 2 Літинського ВП старшим лейтенантом поліції Свінтаком І. С., 12 грудня 2019 року о 15.40 годині у с. Новоселиці по вул. Надрічній ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, нечітка хода. Від проходження медичного огляду водій відмовився у присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У матеріалах адміністративної справи також наявні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12 грудня 2019 року, з яких достеменно убачається, що за наявності ознак стану алкогольного сп`яніння від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився. Крім того мають місце додані до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12 грудня 2019 року, згідно яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився. Указані свідки були допитані судом першої інстанції, де надали аналогічні викладеним пояснення.

Відеозаписом, наявним у матеріалах справи, дослідженим у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його адвоката судом першої інстанції та апеляційним судом доводиться, що ОСОБА_1 ствердно вказує про вживання ним алкогольних напоїв. Також зафіксована згода останнього на проходження огляду на стан сп`яніння, проте при наданні йому приладу газоаналізатора проводити освідування ОСОБА_1 категорично відмовився. Такі дії на відеозаписі повторюються кілька разів у присутності свідків.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/ 27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту третього розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушен-ня координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2019 року серії ОБ № 032985, який згідно статті 251 КУпАП є доказом у справі, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, нечітка хода. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт шостий розділу І Інструкції).

За змістом статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з пункту восьмого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопорушення, слід погодитися із висновками суду першої інстанції про її цілковиту доведеність матеріалами справи. Докази, що містяться у справі, у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так само у його відмові як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги про правомірність відмови від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння. За наявних у матеріалах справи доказів достеменно убачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора, у тому числі у медичному закладі, на що останній відмовлявся у тому числі у присутності свідків. Судом дійсно не заперечується, що безпосередньо у медичному закладі ( Літинська ЦРЛ ) такий огляд проведений не був унаслідок відсутності технічної можливості. У той же час не можна погодитися із твердженням адвоката Сільченка О. М. про обов`язок поліцейських у такому випадку доставити водія до іншого медичного закладу, адже Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, таких дій поліцейських не передбачає. При цьому з відеозапису, наявного у матеріалах справи, не убачається, що ОСОБА_1 будьяким чином наполягав на проведенні огляду саме у медичному закладі, що спростовує твердження його захисника.

Слід також підкреслити, що відмова від проходження медичного огляду дійсно є правом ОСОБА_1 . Проте така позиція водія є безспірним доказом його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу відеозапису через не зазначення про відеофіксацію події у протоколі про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу. Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення факту використання технічного засобу також не може слугувати єдиною беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки ані статтею 256 КУпАП, де визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ані Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 20158 року № 1376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, не передбачено обов`язкового зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення фіксування подій технічними засобами. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом використання газоаналізатора ним особисто не заперечується та доводиться й іншими належними, допустимими доказами у їх сукупності, які залишаються неспростованими.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги стосовно неналежності як доказу акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів через відсутність у ньому дати його складення. Так форма даного акту затверджена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/ 27858, та не передбачає обов`язкового зазначення у ній дати складення.

Посилання скаржника на порушення порядку оформлення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, неналежність як доказів вищезазначеного акту огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння через не зазначення їх окремо та безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення не спростовують наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Будь-яких заперечень щодо дій працівників поліції від ОСОБА_1 при складанні 12 грудня 2019 року протоколу серії ОБ №032985 не надходило. Зі змісту цього протоколу вбачається наявність відмітки про роз`яснення правопорушнику його прав та обов`язків, передбачених статтею 265 КУпАП; доказів зворотного скаржником не надано. З даного протоколу також убачається, що від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився, будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та не знаходить підстав для їх задоволення.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції ґрунтовно, об`єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із застосуванням виключно правового підґрунтя процедури, визначеної КУпАП. Відтак апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування законної постанови судді Літинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сільченка Олександра Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню вона не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко