Справа № 444/438/20
Провадження № 3/444/287/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Чубик Богдана Григоровича, інспекторів прикордонної служби ВІПС "Рава-Руська" Скугра Назарія Івановича, 24.05.2000 р.н., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Державної прикордонної служби України Західного регіонального управління Львівський прикордонний загін відділу прикордонної служби Рава-Руська І категорії (тип Б) відділення інспекторів прикордонної служби "Рава-Руська" (Тип В) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Миколаївська область, м. Миколаїв, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), -

за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ставиться до вини те, що він 18 січня 2020 року о 00 год. 50 хв., керуючи транспорним засобом марки Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_3 , на перехресті доріг Дев`ятир-Потелич-Ковалі, територія Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, рухаючись в напрямку с. Дев`ятир зі сторони с. Потелич, на законну вимогу прикордонного наряду "Контрольний пост" про зупинку транспортного засобу з метою перевірки документів та транспорного засобу згідно п. 5, 10, 11 положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147, не зупинив транспорний засіб у місці, на яке йому було вказано, проїхавши місце зупинки та збільшивши швидкість руху, чим спровокував погоню працівниками Державної прикордонної служби України та здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця, тобто адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 332902 від 18 січня 2020 року вбачається, що такий складений інспектором прикордонної служби 1 категорії - майстром, начальником групи повітряної розвідки ВІПС "Рава-Руська" (тип В) ВПС "Рава-Руська" 1 категорії (тип Б) сержантом ОСОБА_4 .

Іщак В.А. в судовому засіданні свою вину заперечив, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.185-10 КУпАП, складений щодо нього інспектором, не відповідає дійсним обставинам справи. Просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 185-10 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чубик Б.Г. в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та просив провадження в справі відносно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, викладені в поданому ним письмовому запереченні, яке обгрунтовує наступним.

17.01.2020 р. біля 19.30 год. ОСОБА_1 рухаючись із с. Потеличі до с. Дев`ятир на автомобілі марки «Шкода», р/н НОМЕР_3 , на перехресті доріг Дев`ятир - Потеличі - Ковалі, із застосуванням спеціального світловідбиваючого жезла, був зупинений двома невідомими військовослужбовцями прикордонного наряду «Контрольний пост», які не представилися, з метою перевірки документів та транспортного засобу. Після перевірки документів та внесення відомостей в журнал, був відпущений. Цього ж дня біля 21.30 год. ОСОБА_1 рухаючись із с.Дев`ятир до с.Потеличі на автомобілі марки «Шкода», р/н НОМЕР_3 , на перехресті доріг Дев`ятир - Потеличі - Ковалі, повторно, із застосуванням спеціального світловідбиваючого жезла, був зупинений тими ж самими двома невідомими військовослужбовцями прикордонного наряду «Контрольний пост», які не представилися, з метою перевірки документів та транспортного засобу. Після перевірки документів та внесення відомостей в журнал, був відпущений. 18.01.2020 року біля 00.30 год. ОСОБА_1 рухаючись із с. Потеличі до с. Дев`ятир на автомобілі марки «Шкода», р/н НОМЕР_3 , на перехресті доріг Дев`ятир - Потеличі - Ковалі, втретє, побачив тих самих двох невідомих військовослужбовців прикордонного наряду «Контрольний пост», один з яких ліхтариком посвітив на номерний знак автомобіля. Оскільки спеціальний світловідбиваючий жезл для зупинки автомобіля ними не було застосовано, то ОСОБА_1 подумав, що посвітивши на номерний знак і переконавшись, що він вже двічі ними був зупинений, проїхав повз них без зупинки. Оскільки в цьому місці була погана дорога з гравію, то він фактично керував автомобілем на першій передачі. В подальшому, коли виїхав на асфальт, то побачив, що його хтось доганяє, оскільки «моргали» фарами, а тому, зупинився та побачив, що це були ті ж прикордонники, які його вже двічі зупиняли. Один з них був дуже агресивний, кричав, погрожував автоматом, направляючи його в сторону ОСОБА_1 , погрожував надіти кайданки. ОСОБА_1 пояснював, що не втікав від них, а не зупинився тому, що на цей раз вони не зупиняли його спеціальним світловідбиваючим жезлом, а тільки посвітили на номерний знак, на що інспектор сказав, що є команда старшого зупиняти всіх і що зараз він приїде. Той військовослужбовець, що був за кермом, в розмову не втручався, поводив себе спокійно. Через деякий час приїхав старший і ним виявився ОСОБА_3 , який почав висловлювати претензії, а саме: чому ОСОБА_1 їх не поважає, бо втікав. Останній відповів, що два рази зупинявся, коли зупиняли спеціальним світловідбиваючим жезлом, а втретє не зупиняли, а тільки посвітили ліхтариком на номерні знаки. Після чого ОСОБА_3 запропонував сісти в його автомобіль і поїхати з ним на заставу. ОСОБА_1 запропонував поїхати в його автомобілі, щоб потім вони його не підвозили до автомобіля і він погодився. Вдвох вони заїхали в ОСОБА_5 -Руську і з гуртожитку забрали ОСОБА_2 . Приїхавши на заставу, зайшли в якийсь кабінет, де вони сказали, що начальник вимагає в них результати роботи, тому треба написати пояснення і зробити копію паспорта. Після чого ОСОБА_1 відпустили. Приблизно через півтора тижні ОСОБА_1 подзвонив ОСОБА_2 і сказав, що відносно нього складено протокол і що справа направляється до суду, а тому, йому такий потрібно підписати. ОСОБА_1 відповів, що він на роботі у м. Львові і не має часу їздити до них, на що йому сказали, що самі приїдуть до м. Львова, якщо підпише протокол. ОСОБА_1 відповів, що нічого підписувати не буде, бо протокол складено без нього. В подальшому як доказ вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення військовослужбовцями прикордонної служби надано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення. Зазначений доказ не може бути таким в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки здобутий не у визначеному законом порядку. Протокол складений невідомою особою, оскільки військовослужбовці прикордонної служби, які цього дня двічі зупиняли ОСОБА_1 а третій раз один з них просто світив ліхтариком, жодного разу себе не назвали. Тому, незрозуміло, хто такий ОСОБА_6 . Протокол складено не 18.01.2020 р. в 00.50 год., а пізніше і без присутності ОСОБА_1 . Це підтверджується тим, що військовослужбовці прикордонної служби, які затримували ОСОБА_1 залишилися нести службу, передавши його ОСОБА_3 , який на допомогу запросив ОСОБА_2 і в результаті самі стали «підставними свідками», засвідчивши «сфальсифіковану відмову» від підпису в «сфальсифікованому протоколі», який склав невідомий ОСОБА_6 . Крім цього ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. В протоколі навіть не передбачено відповідної графи. Крім цього, в протоколі, у відповідній графі не зазначений свідок, хоча такий був. Це військовослужбовець, що був за кермом і який в розмову не втручався, поводив себе спокійно. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця. Це не відповідає дійсності, оскільки в даному випадку мова може іти тільки про законну вимогу про зупинку. Отже, жодних розпоряджень військовослужбовці ОСОБА_1 не пред`являли. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ознаками ст.185-10 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Державної прикордонної служби України. В матеріалах справи відсутні дані щодо повноваження сержанта ОСОБА_7 складати такий протокол. Відповідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі зазначається: прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол. В порушення зазначеної норми процесуального права, посадова особа, яка склала протокол не зазначила свого «по батькові». Вважає, що зазначений протокол є незаконний, необгрунтований, не відображає дійсних обставин справи, складений за відсутності належних доказів, з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому, не може вважатись достатнім та належним доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП. Зазначає, що принцип презумпції невинуватості полягає у тому, що саме посадова особа органів Державної прикордонної служби України має довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а він не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Так як усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків у справі та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, не доведена і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП виражається у відкритій відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення вчинення ОСОБА_1 умисної злісної непокори виконати законну вимогу військовослужбовця.

Разом з тим, судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 18.01.2020 р. о 00 год. 50 хв. вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця.

Так допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор прикордонної служби ВІПС "Рава-Руська" ОСОБА_4 , який зазначений у протоколі як складач такого, суду пояснив, що ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку т/з, яка ним подавалася із застосуванням спеціального світловідбиваючого жезла. Після чого його переслідували та після зупинки намагалися на місці встановити причини невиконання вимоги про зупинку. ОСОБА_1 на місці пояснював, що не бачив, щоб його зупиняли, а тому, було викликано групу реагування, після чого ОСОБА_1 було доставлено у службовий кабінет. Так як ОСОБА_1 поспішав і це була нічна пора доби, то, на його прохання, його було відпущено та складено протокол у його відсутності. В подальшому, наскільки йому відомо, ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор прикордонної служби ВІПС "Рава-Руська" ОСОБА_2 суду пояснив, що його було повідомлено про вчинення адміністративного правопорушення, а тому, він виїхав для допомоги у складанні адміністративних матеріалів. Про час та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено шляхом направлення повідомлення поштовим зв`язком ДП "Укрпошта". Наскільки пригадує, ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор прикордонної служби ВІПС "Рава-Руська" ОСОБА_3 суду пояснив, що він виїхав у групі швидкого реагування на місце події, після чого ОСОБА_1 було доставлено у службовий кабінет для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Інших подій не пригадує.

Судом було направлено запит щодо надання від Державної прикордонної служби України Західного регіонального управління Львівський прикордонний загін відділу прикордонної служби Рава-Руська відеозапису події, яка була підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак відеозапису події суду не надано і жодної відповіді не надіслано.

Відповідальність за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП настає лише за відкриту відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця, що є обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути належним та допустимим доказом у справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такий складений з порушеннями норм ст. 254 КУпАП, у відсутності самого ОСОБА_1 , з порушенням норм ст. 256 КУпАП, так як ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, і дійсно, у самому протоколі відсутня відповідна графа для підтвердження того, що особі, яка притягається до адміністративної віфдповідальності роз`яснені права.

Крім цього, суд надає віри поясненням ОСОБА_1 в тому, що він не вчиняв злісної непокори законному розпорядженню військовослужбовця, оскільки такі її його пояснення не спростовуються жодними доказами, а матеріалами справи не доведено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Суд не надає віри поясненням інспекторів прикордонної служби, оскільки такі різняться та не узгоджуються між собою, не є хронологічними, а тому, суд критично оцінює такі.

Судом не встановлено у справі належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 щодо викладених ним фактичних обставин справи про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд, вивчивши, проаналізувавши та оцінивши всі матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , інспекторів прикордонної служби, прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю складу правопорушення в його діях, оскільки матеріалами справи не доведено такого.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.