Справа № 404/1674/20
Номер провадження 3/404/668/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 16.03.2020 року надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини, оскільки фізична особа з такими реєстраційними даними неможливо однозначно ідентифікувати,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08.03.2020 року о 12 год. 28 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Холодноярська, 164, керував транспортним засобом «Tavria Nova», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 № 2185, в присутності двох свідків, результат огляду 0,58 ‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав повністю. Пояснивши, що алкогольних напоїв він не вживав, а лише вживав ліки на спиртовій основі. Разом з тим, рецепт лікаря про рекомендацію вживання зазначених ліків не зміг суду надати та їх назву суду не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , вважаю, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 333729 від 08.03.2020 р., у якому викладені встановлені судом обставини, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом алкотестеру «Драгер», який підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких вони підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 0,58 ‰ та диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні.

Також, зміст акту огляду, пояснення свідків та інших документів у сукупності із долученим відеозаписом, вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським у присутності двох свідків з дотриманням усіх положень ст.266 КУпАП, а ОСОБА_1 під час проведення огляду погодився із його результатами, а тому будь-які підстави до направлення ОСОБА_1 для проходження такого огляду до закладу охорони здоров`я були відсутні.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його доводи з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, так як він вживав ліки вважаю непереконливими через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки він не зміг суду повідомити назву лікарського засобу або надати рецепт лікаря на рекомендацію щодо його вживання, а тому вони повністю спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, які досліджені та перевірені судом під час судового розгляду справи, а тому є достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу постанови.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який тимчасово не працевлаштований, а отже особистих доходів для проживання не має, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зважаючи на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 16.03.2020 року надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини, оскільки фізична особа з такими реєстраційними даними неможливо однозначно ідентифікувати) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: ГУК у Кіров.обл. 21081300, , Казначейство України (ЕАП), UA 0011001, МФО 899998, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 16.03.2020 року надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини, оскільки фізична особа з такими реєстраційними даними неможливо однозначно ідентифікувати) на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко