Провадження №3/155/57/20
Справа №155/114/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення ним правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28 січня 2020 року о 19 годині 05 хвилин, в селі Старостав, по вулиці Центральній Горохівського району Волинської області, керуючи автомобілем Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , зачепивши її правим боковим дзеркалом та пошкодивши їй куртку, чим порушив п.п.2.3 (б), 13.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а для ОСОБА_2 було завдано матеріальних збитків.

Також, ОСОБА_1 , 28 січня 2020 року о 19 годині 05 хвилин, в селі Старостав, по вулиці Центральній Горохівського району Волинської області, керуючи автомобілем Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , після скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив п.2.10 (а) ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 , 28 січня 2020 року о 20 годині 20 хвилин, в селі Борочиче, по вулиці Новій, 12 Горохівського району Волинської області, вживав алкогольні напої, зокрема горілку « ОСОБА_3 » після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, яка трапилась 28 січня 2020 року о 19 годині 05 хвилин в селі Старостав, по вулиці Центральній Горохівського району Волинської області, чим порушив п.2.10 (є) ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи провадження №3/155/57/20, провадження №3/155/58/20 та провадження №3/155/59/20 про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП їх слід об`єднати провадженням, присвоївши новій справі номер: провадження №3/155/57/20, справа №155/114/20.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219843 від 28 січня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219844 від 28 січня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №456503 від 28 січня 2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №3 від 28 січня 2020 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП від 28 січня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28 січня 2020 року, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 28 січня 2020 року, а також іншими письмовими доказами наявними в матеріалах справ.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Також приходжу до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями спрямованими на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Крім цього, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями спрямованими на вживання після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки найбільш серйозним із вчинених ОСОБА_1 правопорушень є його дії, які виразились у вживанні після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, то на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, які є грубим порушенням Правил дорожнього руху, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, ступінь його вини, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, однак з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суддя вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суддя вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Разом з тим, згідно з ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонногосуду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

З огляду на викладені норми закону, а також враховуючи п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції, вважаю за необхідне дану постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на ОСОБА_1 стягнення відраховувати з моменту його затримання.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду Адамчук Г.М.