Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/610/20
Провадження №: 3/332/287/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 р.суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В. , розглянувши матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості не відомі);

-за ч. 3ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2020 року о 11-47 годині, у м. Запоріжжі в Шевченківському райні, на перехресті вул. Чарівної та проспекту Моторобудівників водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Справа призначалась до розгляду на 23.03.2020 року та на 02.04.2020 року, на адресу правопорушника надсилались судові повістки, рекомендованною поштою з повідомленням, але відправлення не вручені під час доставки, що свідчить про ухилення правопорушника від отримання судових повісток, що тягне за собою безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку правопорушника. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 271985 від 01.03.2020 року ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлений зі змістом та повідомленням про місце розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вчинення правопорушення підтверджується протоколом серії ДПР 18 № 271985 від 01.03.2020року, відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушень. Факт вчинення адміністративного правопорушення крім того підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.03.2020, висновком від 01.03.2020 року, довідкою щодо повторності, архівом правопорушень, реєстраційною карткою транспортного засобу, рапортом, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2019р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП., постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

При призначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер правопорушення та особу правопорушника і вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу виходячи з такого.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», не є допустимим застосування такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, так само як і не є можливим накладення стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та реєстраційної картки транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував під час вчинення правопорушення, власником данного автомобіля є ОСОБА_2 .

Також, згідно з матеріалами даної справи, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимого ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень 00 копійок на користь держави (Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 81600грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106 , код отримувача (код за ЄРДПОУ):37993783, банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Р.В. Сінєльнік