Справа № 603/662/20
Провадження № 3/603/279/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності притягувався: 12.08.2020 року за ч. 1 ст. 178 та ч. 2 ст. 178 КУпАП,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2020 року близько 11 год. 18 хв., ОСОБА_1 перебував на АДРЕСА_2 , без засобів індивідуального захисту, зокрема без захисної маски чи распіратора, що захищають ніс та рот, а також без будь-яких документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п. 1, 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року та здійснив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю надавши суду письмові пояснення про визнання вини, також суду по справі пояснив, що 02.11.2020 року близько 11 год. 18 хв. він йдучи додому по вул.Підгородня перебував без вдягнутої захисної маски та не маючи при собі документів, які посвідчують особу громадянина так як забув вдома в іншій куртці, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати, більше такого не повториться.

Окрім, визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №297715 від 02.11.2020 року, складеного поліцейським Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Заяць Т.М.;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в вищевказаному протоколі та підтвердженими останнім в судовому засіданні;

-відеозаписом на компакт-диску, записаним з нагрудної камери поліцейського, який знаходиться при матеріалах справи, з записів якого встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі документів, які посвідчують його особу, що ним і не заперечувалось.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Згідно ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до інших актів законодавства, у цьому випадку до Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Згідно п.п. 1, 2 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Так, згідно вказаної норми, відповідальність за порушення вказаного пункту несуть особи, які перебувають у громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що станом на 02.11.2020 існував обов`язок перебувати у вдягненій захисній масці саме в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті, а не на вулиці біля будинків, як ставиться в вину ОСОБА_1 та підтверджується відеозаписом на компакт-диску зробленим працівниками поліції та долученого до матеріалів справи

Що стосується перебування ОСОБА_1 на вулиці без документів, то вказаний факт перед судом доведений, та підтверджений в судовому засіданні ОСОБА_1 .

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність винної особи є щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винної, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, ст. 44-3, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян