ПОСТАНОВА

Справа № 947/4664/20

Провадження № 3/947/1649/20

18.03.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ№151381 від 18.02.2020, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Носуленко Т.М. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 18.02.2020, близько 15.00 год. керуючи транспортним засобом Ravon R2, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Ак.Корольова, напроти буд.34 в м.Одесі, в порушення п.п.10.1 Правил дорожнього руху при зміні напрямку руху не впевнилася в безпеці свого маневру та допустила зіткнення з автомобілем БАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, від отримання судової повістки утрималася.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлена під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаною про розгляд судом справи щодо неї, від отримання повістки утрималася, сама до суду не прибула та не цікавився провадженням щодо неї, а подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету, то вона вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання і справу розглянуто без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв тощо.

З матеріалів справи та з пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеної ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустила порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винної.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять)грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.