Провадження № 3/686/9275/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Залуцького В.Н., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором «Тарантіно-бар»,-

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з доопрацьованим протоколом про адміністративне правопорушення Серії АПР18 № 691323, 11.10.2020 р. о 00:40 год. ОСОБА_1 , яка працює на посаді адміністратора «Тарантіно-бар», по вул. Проскурівській, 81, організувала роботу закладу після 24 години, чим порушила пп.3 п. 12 Постанову КМУ № 641 від 22.07.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Залуцький В.Н., факт порушення карантинних заходів ОСОБА_1 заперечив.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже суд є незалежним органом правосуддя.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року та продовжено до 31 грудня 2020 року на усій території України встановлено карантин та затверджено ряд заборонних заходів.

В долучених до протоколу доказів відсутні будь-які данні на підтвердження організаційно-правової форми «Тарантіно-бар», відомості щодо власника закладу, а відтак і те що ОСОБА_1 є адміністратором відповідного закладу, тобто посадовою особою, яка наділена відповідними повноваженнями, оскільки не долучено жодних доказів (трудовий договір, контракт, договір про надання послуг) на підставі чого було зроблено відповідний висновок. Не додано жодного документу, який би підтверджував, що «Тарантіно-бар» розташований по вул. Проскурівська, 81 в м. Хмельницькому.

Постановою від 04 листопада 2020 року справу про адміністративне правопорушення з підстав наведених вище було направлено для доопрацювання.

Зазначені судом недоліки в повному обсязі виправлені не були, зокрема не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою «Тарантіно-бар» та документу, який би підтверджував, що «Тарантіно-бар» розташований по АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що винаОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду В.А. Навроцький