Провадження № 3/679/177/2020
Справа № 679/357/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Базарник Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 31.07.1999 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , направленої за ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшов протокол серії АПР18 №225971 від 05.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення, 24.01.2020 року о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 ухиляється, перебуваючи за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) від виконання, передбачених п.1-3 ст.150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя, навчання та виховання сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема: не турбується про здоров`я сина, не виділяє кошти на його лікування, не бере участі у здобутті дитиною освіти.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що він належним чином виконує свої обов`язки, передбачені ст.150 СК України відносно свого сина ОСОБА_2 . Також вказав, що аліменти сплачує регулярно та заборгованості на даний час немає. Зазначає, що він неодноразово намагався телефонувати сину, однак його колишня дружина забороняла синові з ним спілкуватися. Вказує, що коли він приїздив до сина в м.Хмельницький, де останній проживає, то колишня дружина не давала можливості бачитися із ним.

Захисник Романова Н.І. в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_1 , стверджує, що в даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження слід закрити за відсутності події та складу правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Суд, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи, які спростовують у своїй сукупності та логічному зв`язку, відомості викладені в протоколі, як саме останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків, в зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

При вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша ст. 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені ст. 150 СК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Проте, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №225971 від 05.03.2020 року не вказано, як саме ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідного виховання неповнолітньої дитини, передбачених диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, інші матеріали справи також не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказані докази відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП, наданими доказами поза розумним сумнівом не доведений.

У зв`язку з цим, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити за недоведеністю вини останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, провадженням закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Б.І. Базарник