КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/510/2020 Постанова винесена суддею Новик В.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Папазової Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 29 квітня 2019 року о 21 год. 50 хв. керував автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Берковцецька, 6 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і мови, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того 29 квітня 2019 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, у громадському місці за адресою: м. Київ вул. Берковецька, 6, висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих та справляв природні потреби, чим порушив громадський порядок і спокій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Оскаржуючи постанову в частині рішення про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, прийняття рішення в указаній частині без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування її обставин.

Стверджує, що 29.04.2019 близько 22 години перебував з родиною в ТРЦ "Лавіна" за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, а коли збирався їхати додому, у нього виник конфлікт із незнайомими людьми через що почалася лайка і були викликані працівники поліції, які, прибувши на місце події, але не встановивши, що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, одночасно склали щодо нього три протоколи про різні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 173 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були долучені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але ці свідки, з огляду на те, що нібито відмова від огляду на стан сп`яніння відбулася за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, взагалі не знаходились за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6 та не можуть підтвердити факт керування ним транспортним засобом. При цьому долучені до матеріалів справи пояснення інших осіб є неналежними доказами через відсутність у поясненнях персональних даних цих осіб, що унеможливлює їх виклик до суду для допиту, а з відеозапису, який постійно переривається, що є порушенням пунктів 3.3, 3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100, вбачається тільки лайка між ним, працівниками поліції та сторонніми особами і не вбачається факту керування транспортним засобом та затримання працівниками поліції. До того ж працівники поліції не повідомили про проведення зйомки на боді-камеру, що також є підставою для скасування судового рішення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що не керував транспортним засобом, тому і не повинен був проходити жодного з видів оглядів на стан сп`яніння, що не спростовано доказами у справі, отже судове рішення є незаконним і підлягає скасуванню через відсутність належних доказів.

Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що тільки він працює в сім`ї та його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом; утримує хвору доньку 2012 року народження, яка потребує постійного лікування, тому його дружина не працює та доглядає за нею; не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Безпосередньо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність пропуску якого обґрунтував тим, що розгляд справи відбувся у його відсутність та він не повідомлявся про судове засідання, копія постанови йому не була надіслана, а захисник, який приймав участь в суді першої інстанції, не повідомив про результати розгляду, внаслідок чого договір з ним було розірвано. Копію постанови він отримав лише 25 жовтня 2019 року та в межах десятиденного строку підготував апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП та позицію захисника, яка не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, з огляду на те, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , копію постанови він отримав 25 жовтня 2019 року та апеляційну скаргу подав до суду 31 жовтня 2019 року, в даному випадку підлягає поновленню, проте апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи з апеляційних доводів та прохання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, висновок судді місцевого суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, як такий, що ґрунтується на матеріалах справи, зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 520657 від 29 квітня 2019, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції року, не є предметом апеляційного перегляду згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП.

До того ж при розгляді справи в суді апеляційної інстанції захисник Папазова Г.А. не оспорювала висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Що стосується висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у лікаря нарколога з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність також встановлена і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 , як про це свідчать матеріали провадження та зміст судового рішення, суддя вислухав захисника Пшеничного Ю.В., який заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідив: відповідний протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в присутності яких фіксувалося порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а також свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які були очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння, що і стало підставою для виклику працівників поліції; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Усім доказам, виходячи з вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя надав в постанові об`єктивну оцінку в їх сукупності та, визнавши безпідставними твердження захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, дійшов вмотивованого висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами у справі.

При цьому, всупереч тверджень ОСОБА_1 , докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою о 23 годині 50 хвилин 29 квітня 2019 року по пр. Визволителів, 6 в м. Києві, де і було вчинене правопорушення, без істотних порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, у тому числі в протоколі вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не викликають сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, та їх зміст узгоджується з фактичними обставинам правопорушення, викладеними у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До того ж слід зазначити, що свідки залучались працівниками патрульної поліції з метою виконання вимог пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, яким передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а та обставина, що свідки не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не ставить під сумнів достовірність їх пояснень.

За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вони були очевидцями як автомобіль «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався з порушенням ПДР України біля ТРЦ «Лавіна» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, у зв`язку з чим було здійснено виклик працівників поліції, водія усунуто від керування та затримано до прибуття поліцейських.

В той же час на відеозаписі зафіксовано: спілкування ОСОБА_1 , в якого спостерігаються явні ознаки сп`яніння, з поліцейськими під час його перебування біля автомобіля «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Берковецька, 6 в м. Києві, яке фактично зводиться до безпідставних звинувачень ОСОБА_1 працівників поліції та ігнорування вимог останніх щодо надання документів, пояснень стосовно події тощо; опитування працівниками поліції свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які повідомили про обставини, за яких був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та пред`явили на підтвердження своїх пояснень відповідний відеозапис, при цьому ОСОБА_1 ображав свідків, брутально лаявся в їх бік, тому вони в своїх поясненнях не вказали місце проживання, а повідомили контактний номер мобільного зв`язку; події, які відбувалися біля КМКНКЛ «Соціотерапія», куди для огляду був доставлений ОСОБА_1 , де він в присутності двох свідків на неодноразову вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі згоди не надав, ухилявся від відповіді на питання поліцейських, пов`язані з проведенням огляду, у зв`язку з чим його дії правильно були розцінені як відмова від проходження огляду та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав вважати, що вказаний відеозапис є недопустимим доказом у суду немає, оскільки у справі відсутні дані, про такі не зазначено в апеляційній скарзі, які б свідчили, що поліцейським не були зафіксовані певні обставини, що істотно впливають на фактичні обставини правопорушення.

В той же час відомості у відеозаписі та поясненнях свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повністю спростовують твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом в стані або з ознаками алкогольного сп`яніння, тому не повинен був проходити будь-який огляд на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 04 липня 2019 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на оцінці всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 акладено з дотриманням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_1 на дані щодо складу його сім`я, стану здоров`я членів сім`ї та його професію не можуть бути враховані судом, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативних стягнень.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко