Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/106/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Іванова О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українеця, громадянина України, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір 420 грн. 40 коп.,

за участю: захисника Іванова О.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року, ОСОБА_1 визний винуватим у тому, що він 20.12.2019 року о 22.00 год., за місцем проживання у АДРЕСА_1 , відносно матері ОСОБА_2 і брата ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник Іванов О.В. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропушеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права, з метою отримання правової допомоги по оскарженню вищезазначеної постанови, він звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.01.2020 року №41, уповноважив на надання правової допомоги гр. ОСОБА_1 по оскарженню постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року в справі про адміністративне правопорушення №380/83/20 адвоката ОСОБА_4 .

З матеріалами справи адвокат Іванов О.В. ознайомився 29.01.2020 року.

Отже, просить вважати дані обставини поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року стосовно ОСОБА_1 .

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить скасувати постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року в справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП.

Як пояснює факт складення відносно нього адмінпротоколу гр. ОСОБА_1 , між ним та гр. ОСОБА_3 (його рідним братом по матері) склались неприязні стосунки. В день та час, які зазначені в протоколі, він прийшов до оселі, в якій спільно проживають він, гр. ОСОБА_3 (його рідний брат по матері) та гр. ОСОБА_2 (його мати). Однак, гр. ОСОБА_3 його до оселі не пустив. Таким чином, фактично склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП, а саме - домашнє насильство економічного характеру, що включає умисне позбавлення житла, був якраз в діях гр.

ОСОБА_3 , судом вказані обставини в судовому засіданні не досліджувались та залишились поза увагою, чим порушено вимоги ст.ст.278, 279 та 280 КУАП, а саме:

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`ясовано, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На засіданні не були заслуханы особи, які беруть участь у розгляді справи, не були дослідженні докази і не були розглянуті та вирішені клопотання.

Не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, захисник вважає, що судом першої інстанції постановлене несправедливе та упереджене рішення, яке не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, що в своїй сукупності привело до порушення вимог ч.1 ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, допитавши свідків за клопотанням сторони захисту, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції був присутній. Проте, оскільки ОСОБА_1 є особою не обізнаною у галузі права, мав травму голови та є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, а тому звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.01.2020 року №41, уповноважив на надання правової допомоги ОСОБА_1 по оскарженню постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року в справі про адміністративне правопорушення №380/83/20 адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання адвоката Іванова О.В. про ознайомлення з матеріалами справи, останій ознайомився 29 січня 2020 року (а.с. 16).

Апеляційну скаргу адвокат Іванов О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року, подав 03 лютого 2020 року, тобто у десятиденний термін з дня ознайомлення з матеріалами в тому числі і з постановою районного суду.

Враховуючи наведенене, вважаю обґрунтованими доводи про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що захисник Іванов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями ч.7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №315301 від 26 грудня 2019 року зазначено, що 20.12.2019 року, о 22-00 год., ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , відносно своєї матері та брата висловлювався нецензурною лайкою та вчинив (нерозбірливо)…, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення щодо подій які відбулись 20 грудня 2019 року складався 26 грудня 2019 року в присутності потерпілого ОСОБА_3 , інших свідків у протоколі не зазначено.

Як видно із матеріалів справи, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слугував рапорт помічника чергового Кіровоградського районного ВП Кропивницького ВП ГУНТ в Кіровоградській області від 20.12.2019 року, зі змісту якого убачається, що за повідомленням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 «знаходиться в неадекватному стані, бешкетує. Намагається вчинити бійку.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також пояснень, які вони надали безпосередньо в суді апеляційної інстанції убачається, що між сторонами існують неприязні стосунки, спір з приводу права користування (проживання) будинком, при цьому у письмових поясненнях не викладено жодних фактів вчинення ОСОБА_1 дій, що підпадали б під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2КУпАП.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Натомість, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому встановлена не була.

З огляду на наведене, сам лише факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Іванова О.В. підлягає задоволенню, а постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 , підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику Іванову О.В. строк подання апеляційної скарги на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Іванова О.В., задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, скасувати та провадження по справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко