Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/316/20 3/385/152/20
П О С Т А Н О В А

30 березня 2020 рокум. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

При підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, установлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин, суд не має права з власної ініціативи, у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами від 16 березня 2020 року), забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та витяг з Армору, встановлено наступне.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить вказівку на те, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, а відтак, як суб`єкт господарювання, повинен виконувати вказівку щодо заборони роботи суб`єкта господарювання, разом з тим, до протоколу не долучено відомості з єдиного реєстру фізичних особі підприємців на ОСОБА_1 .

Відсутні відомості щодо класифікації видів економічної діяльності, якою має право займатися фізична особа підприємець, який здійснює свою діяльність в магазині.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , немає жодних відомостей про те, які саме правила були порушені та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено.

Крім того в протоколі зазначений лише один свідок правопорушення та не долучено його пояснень.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

Згідно з ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Зазначені недоліки у протоколі про адміністративне правопорушення перешкоджають повному та всебічному розгляду справи, а тому матеріали справи підлягають поверненню до органу, від якого вони надійшли, для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :І. В. Панасюк

Дата документа 30.03.2020