Справа № 182/466/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

За участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 та захисника Добринь Я.О.

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2020 серія ОБ №019041, 04.01.2020 о 20:00 годині у місті Дніпрі по вулиці П. України, водій керував автомобілем «Део Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

На думку працівників поліції уповноважених на складання протоколу, водій ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , виразив незгоду із фактами викладеними у протоколі, та надав суду письмові пояснення. При цьому, пояснив, що працівники поліції дійшли хибно висновку звинувативши його у керуванні транспортним засобом, так як він був лише пасажиром, а керувала авто водій ОСОБА_2 . У свою чергу захисник Добринь Я.О. підтвердив думку ОСОБА_1 та подав клопотання про закриття провадження на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2020 серія ОБ №019041, 04.01.2020 о 20:00 годині у місті Дніпрі по вулиці П. Українки, водій керував автомобілем «Део Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи та рапорту поліцейського, 04.01.2020 року близько 19:50 працівниками поліції було отримано повідомлення на службовий планшет, що нібито авто «Део Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 зеленого кольору порушило вимоги правил дорожнього руху, та згодом було зупинено за кермом виявився водій ОСОБА_1 у якого був дивний запах з порожнини рота, що свідчило про наявність ознак алкогольного сп`яніння. У свою чергу, як то у письмових поясненнях та пояснення безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_1 , останній стверджує, що транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, він просто стояв припаркований на узбіччі, разом з тим, водієм якого була ОСОБА_2 . Тобто, наразі виникають протиріччя у дійсності обставин та порушенні яке було інкриміновано працівниками поліції самому ОСОБА_1 .

За таких обставин,слід вказати, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного окремо, також взагалі не містяться відомості стосовно ознак алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у ОСОБА_1 . Разом з цим, останні особи не з`явилися і на виклик суду, для повідомлення обставин та розвитку подій того часу.

Беручі до уваги повідомлення від 04.03.2020 року за № 49/4768 відповідно до якого, надати суду відео запис з нагрудної камери працівника поліції який складав протокол серія ОБ №019041 не надається можливим у відповідності до наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026, нібито термін зберігання такого запису закінчився, а запис видалено.

Тобто, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім вказаного, суд звертає увагу на положення п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ 17.12.2008 за №1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення всупереч наведеному такого Направлення не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

18.03.2020