Справа № 177/1559/20
Провадження № 3/177/722/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Чимкет Казахстан, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 25.11.2020 надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Як слідує з протоколу, ОСОБА_1 , 14.11.2020 о 12 год. 35 хв., знаходився у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , без засобів індивідуального захисту, а саме без маски або респіратора, чим порушив вимоги п.п. 1 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання учасниками справи своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом даної категорії справи, у силу ст. 268 КУпАП.

Суд, проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 7 КУпАП закріплено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП (у редакції Закону України від 17.03.2020 № 530-IX) передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як визначено ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020, в редакції, яка діяла станом на 14.11.2020, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №118152 від 14.11.2020, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, працівниками поліції додано рапорт, письмові пояснення, фотозображення та копія паспорту.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оглядом наявного в матеріалах справи фотознімку встановлено, що на фото зображений у приміщенні чоловік без вдягнутих засобів індивідуального захисту (а.с.5).

На переконання суду, долучене до протоколу фотозображення не є належним доказом, оскільки роздруківка фотокартки не надає можливості встановити, що це приміщення саме магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не містить жодних вказівок на дату та час фіксування подій.

Крім того, у рапорті чергового інспектора зазначено, що до служби «102» надійшло повідомлення про те, що 14.11.2020 на території торгівельної площі ОСОБА_2 здійснював торгівлю комбікормами для тварин без наявності відповідних документів (а.с.2). Також до протоколу долучені письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких він викладає обставину торгівлі 14.11.2020 комбікормами для тварин без дозвільних документів (а.с.4).

Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення 14.11.2020 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (у редакції Закону України від 17.03.2020 № 530-IX), в матеріалах справи відсутні.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом". Крім того, у справі «PaulandAudreyEdwards v. theUnitedKingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3КУпАП (у редакції Закону України від 17.03.2020 № 530-IX), а тому приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 35, 39, 44-3, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (у редакції Закону України від 17.03.2020 № 530-IX), - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області

Суддя: