КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/4982/2020
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 16.09.2020 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Л.Курбаса, 6, за одночасним перестроюванням ТЗ, що рухались в одному напрямку, не надав перевагу ТЗ «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався з правого боку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року по справі № 759/16959/20скасувати, а провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити.

Крім цього, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, як особу, що оскаржила постанову про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року підлягає скасуванню, оскільки при її прийнятті не дотримано норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до кільця з трьома смугами руху, він зайняв ліву смугу та зменшив швидкість. При цьому ним не змінювався напрямок руху, рух здійснювався прямо на вул. Леся Курбаса. В цей час, коли він, ОСОБА_1 , намагався виїжджати з кільця, з правої сторони водій автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 з правої смуги, змінив напрямок, виїхав на його смугу та скоїв зіткнення з керованим ним автомобілем.

Тобто, на думку апелянта, внаслідок порушення правил дорожнього руху, а саме п. 10.1, водієм автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 гр. ОСОБА_2 були пошкоджені обидва транспортні засоби, оскільки наявність вини останнього підтверджується схемою місця ДТП від 16.09.2020 року, яка узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 та не узгоджується з поясненнями, наданими ОСОБА_2 .

Крім того, як вважає апелянт, за кінцевим розташуванням автомобілів, зазначеним на схемі місця ДТП та наявними пошкодженнями транспортних засобів, можна зробити висновки відносно механізму даної дорожньо-транспортної пригоди. Перший контакт відбувся між правою передньою кутовою частиною автомобіля «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 та лівою бічною частиною автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , який був повернутий ліворуч відносно осі дороги. Потім відбулось зміщення автомобіля «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 ліворуч і контакт лівої передньої кутової частини з заднім правим кутом кузова автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 .

Виходячи з вищенаведеного, як вважає апелянт, суд першої інстанції при винесенні постанови неправильно застосував та істотно порушив норми процесуального права, що призвело до винесення у справі необґрунтованої та незаконної постанови.

Таким чином, в апеляційній скарзі робиться висновок про те, що доводи учасників ДТП при встановленні фактичних обставин справи судом першої інстанції не перевірено, розбіжності між їх поясненнями не встановлені та будь-яка оцінка їм не надана. Не зазначено у рішенні суду і мотивів надання переваги одним доказам, зокрема поясненням ОСОБА_2 над іншими доказами, зокрема поясненнями ОСОБА_1 .

За викладених обставин, як вважає апелянт, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року, містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про відсутність в діях гр. ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови апеляційним судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову судді - без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та на підставі досліджених в судовому засіданні доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 135214 від 16.09.2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, фотознімками та відеозаписом на CDдиску, які були додані до письмових пояснень ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді.

По-друге, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, надаючи оцінку поясненням обох учасників ДТП, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, належним чином обґрунтувала свій висновок про те, чому вона критично віднеслась до пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 та чому надала перевагу поясненням ОСОБА_2 , які, на відміну від попередніх, повністю узгоджуються з об`єктивними даними, відображеними на схемі ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху та характеру і локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів, які були спричинені в результаті цієї пригоди.

По-третє, враховуючи механізм ДТП, який був встановлений на підставі оцінки всіх зібраних по справі доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням характеру та локалізації механічних пошкоджень обох автомобілів, а не на підставі однобічної оцінки пояснень учасників пригоди, як безпідставно вважає апелянт, суд першої інстанції, виходячи з приписів п. 10.3 ПДР України про те, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, а за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч, дійшов обґрунтованого висновку про те, що виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стало наслідком порушення вказаного вище пункту ПДР України саме ОСОБА_1 , який в момент перестроювання не надав перевагу в русі водію ОСОБА_3 , який в той момент рухався по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції при розгляді справи неправильно застосував та істотно порушив норми процесуального права, що потягло за собою винесення незаконної та необґрунтованої постанови, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вини не ґрунтуються на наявних у справі доказах, оцінка яких, всупереч твердженням апелянта, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Косик Л.Г.