КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 450/2322/20 Постанова винесена суддею Отвіновським П.Л
Провадження № 33/824/4076/2020
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Зайченка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Зайченка Василя Миколайовича на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 22 липня 2020 року о 13 год 34 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 567 км +300 м автодороги Київ-Чоп, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (каністру), що призвело до пошкодження транспортного засобу та завдання матеріальних збитків, чим порушила п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Зайченко В.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За позицією захисника, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом не було дотримано вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності з законом, оскільки не надано оцінки повноті та правильності оформлених працівниками поліції документів щодо ДТП, тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є передчасним і не ґрунтується на доказах у справі.

Як вважає захисник, в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, що є підставою для закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема, захисник звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст. 256 КУпАП та містить протиріччя між викладом фактичних обставин і конкретними вимогами ПДР України, тобто фабула адміністративного правопорушення в протоколі не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення. На схемі ДТП зафіксовано положення автомобіля після ДТП і будь-якої доказової інформації щодо порушення ПДР України вона не містить, при цьому на схемі ДТП працівник поліції не зафіксував сліди гальмування, хоча їх наявність підтверджується світлинами з місця ДТП, які суд не взяв до уваги. До того ж суд безпідставно не врахував пояснення ОСОБА_1 щодо механізму розвитку ДТП, в яких вона зазначала, що не перевищувала швидкості, а при виявленні перешкоди вжила заходів для зменшення швидкості та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, і такі пояснення нічим не спростовуються.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Зайченка В.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Указані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були, що призвело до прийняття рішення, яке не ґрунтується на доказах у справі та положеннях законодавства.

Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

За змістом пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до пункту 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Дійшовши висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суддя місцевого суду визнав непереконливою позицію ОСОБА_1 щодо дотримання ПДР України у дорожній обстановці, яка склалася 22 липня 2020 року, при цьому на її спростування формально послався на протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП, але належної оцінки усім доказам не надавав, отже фактичні обставини справи не з`ясував та дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо дотримання нею в даній дорожній обстановці при її зміні вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, апеляційним судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 22 липня 2020 року працівником патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. При цьому зміст правопорушення полягає в тому, що в порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, 22 липня 2020 року о 13 год 34 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 567 км +300 м автодороги Київ-Чоп, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на перешкоду (каністру), а також при виникненні перешкоди (каністри) не вжила заходів для безпечного її об`їзду, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

До протоколу долучені схема ДТП та пояснення водія ОСОБА_1 .

За змістом письмових пояснень, ОСОБА_1 на місці події повідомила, що 22 липня 2020 року о 13 год 34 хв рухалась вказаною автодорогою зі швидкістю приблизно 100 км/год, раптово на дорозі побачила сторонній предмет - каністру або бочку, хотіла його об`їхати, в результаті чого машину почало заносити в сторону відбійника, але вона вирівняла автомобіль і в цей час машину стало перевертати через дах. Машина зупинилась на узбіччі.

В апеляційному суді, що узгоджується з письмовими поясненнями в суді першої інстанції, ОСОБА_1 пояснила, що 22 липня 2020 року рухалась по автошляху Київ - Чоп у напрямку Закарпаття в межах встановленої швидкості руху, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після виїзду з об`їзної дороги навколо м. Львів на автошлях в напрямку м. Стрій (М-06), рухалася по автодорозі з 2-ма смугами для руху в кожному напрямку, розділеними смугою, на якій встановлено металевий відбійник, у правій крайній смузі руху зі швидкістю близько 100 км/год. На 567 км+300 м автошляху, навпроти автозаправної станції "Shell", із автомобіля, який рухався в зустрічному напрямку, вилетіла пуста каністра, яка перелетіла через дорожнє огородження між напрямками руху, та "підстрибуючи" переміщалася по проїзній частині дороги напрямку її руху. Виявивши таку перешкоду, вона застосувала екстрене гальмування та одночасно намагалася об`їхати перешкоду, повернувши кермо спочатку вліво, а потім вправо для уникнення зіткнення з відбійником. При гальмуванні лопнуло заднє ліво колесо автомобіля та, перевернувшись через дах, автомобіль зупинився на обочині, ставши на колеса. Внаслідок цього був пошкоджений автомобіль, але не завдані матеріальні збитки майну третіх осіб або об`єктам дорожньої інфраструктури.

ОСОБА_1 наполягала на тому, що при виникненні небезпеки для руху - каністри, яка "вилетіла" в її напрямку на незначній відстані від керованого нею автомобіля, вона вжила всіх заходів, спрямованих на безпечний об`їзд перешкоди, не допустила зіткнення з нею, однак пошкодження колеса автомобіля не дозволило їй безпечно закінчити маневр об`їзду перешкоди.

У долученій до протоколу схемі місця ДТП зафіксовані: ділянка дороги, де відбулася подія ДТП; місце знаходження перешкоди та окремо місце знаходження каністри; місце зіткнення та кінцеве положення автомобіля «Тойота» на узбіччі дороги; механічні пошкодження транспортного засобу.

Аналізуючи зафіксовані на схемі відомості, доходжу висновку, що працівником поліції неправильно визначено місце зіткнення транспортного засобу з перешкодою, оскільки каністра позначена на схемі на відстані 350 м від кінцевого положення транспортного засобу, а місце зіткнення з перешкодою визначено біля передньої частини автомобіля в кінцевому його положенні, що є неможливим, отже даними схеми не спростовуються пояснення ОСОБА_1 про те, що на перешкоду вона взагалі не наїжджала.

До того ж на схемі ДТП не позначено гальмівний шлях автомобіля, в той час як із наданих світлин з місця ДТП вбачається наявність такого гальмівного шляху та його траєкторія, що в свою чергу підтверджує пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що після виявлення перешкоди, вона застосувала екстрене гальмування та одночасно намагалася об`їхати перешкоду.

З огляду на перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, зафіксованих на схемі ДТП працівником поліції, а це, серед інших, пошкодження заднього лівого колеса, нічим не спростовуються пояснення водія ОСОБА_1 в тій частині, що під час гальмування внаслідок того, що лопнуло колесо, що не пов`язано саме з її діями, транспортний засіб перекинувся та зупинився на узбіччі.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобільна каністра вилетіла із автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку, перелетіла через дорожнє огородження між напрямками руху, та "підстрибуючи" переміщалася по проїзній частині дороги напрямку її руху, що відбувалося на незначній відстані від її транспортного засобу, тобто така перешкода виникла раптово та дорожня обстановка змінилася миттєво, але вона здійснила всі необхідні заходи згідно з приписами пункту 12.3 ПДР України.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 у взаємозв`язку з даними схеми ДТП та світлин з місця ДТП, вважаю, що в даному випадку відсутні достатні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 не виконала вимог пунктів 12.1, 12.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Отже, викладені у протоколі фактичні обставини правопорушення не підтверджуються належними та допустимими доказами, на що правильно звертає увагу в апеляційній скарзі захисник.

Таким чином, висновки судді місцевого суду в постанові про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини та відсутність в матеріалах справи доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі та постанові судді місцевого суду, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну захисника Зайченка Василя Миколайовича задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко