Номер провадження: 33/813/482/20
Номер справи місцевого суду: 496/4661/19
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г.,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року,

встановив:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 13 березня 2020 року звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити.Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги, прихожу висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що в судовому засіданні 07.02.2020 року ОСОБА_1 присутнім не був, оскільки не був повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, текст постанови побачив в ЄДРСР 12.03.2020 року.

Проте, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прихожу до висновку, що вказані обставини не можуть вважатись поважними підставами для поновлення строку з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто розписався в судовій повістці на 07.02.2020 року, тому посилання на його необізнаність про час та місце розгляду справи є безпідставними (а.п. 16 - зворот).

Як вбачається з розписки та тексту оскаржуваної постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року, ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні та визнав свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.п.17-18).

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що 13.02.2020 року ОСОБА_1 виконав судове рішення - сплатив штраф у розмірі 20400 гривень та судовий збір в розмірі 420,40 грн. (а.п.20-21)

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необізнаності ОСОБА_1 про зміст оскаржуваної ухвали суду спростовуються матеріалами справи.

Доказів обставин непереборної сили, що завадила апелянту звернутись з апеляційною скаргою у передбачений чинним КУпАП десятиденний строк, до апеляційної скарги не надано.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 лютого 2020 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов