Справа № 751/895/20 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/4823/95/20
Категорія - ч. 6 ст. 481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Нестеренка С. О.,

представника Північної митниці Держмитслужби Коваленка О. М.

Розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нестеренка С. О. на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Білорусь, не працюючий, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України з накладенням штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Північної митниці Держмитслужби 27 315 гривень витрат за зберігання майна.

Автомобіль марки «БМВ 316», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 суд прийняв рішення повернути ОСОБА_1 .

Як установив суд, 14 жовтня 2019 року о 21 годині 45 хвилин у зону митного контролю митного посту «Нові Яриловичі», в напрямку виїзд з митної території України по смузі «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «БМВ 316», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , яким 18 листопада 2017 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС через смугу руху «зелений коридор» було ввезено на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль марки «БМВ 316», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , у строк до 18 листопада 2018 року, з прострочкою строку вивезення більше ніж на 30 діб.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності за порушення митних правил адвокат Нестеренко С. О. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 в частині стягнення витрат за зберігання автомобіля змінити, в задоволенні вимог митниці про стягнення витрат за зберігання відмовити.

Аргументує тим, нарахування та стягнення витрат за зберігання вилученого транспортного засобу особистого користування не передбачене Митним кодексом України та суперечить положенням Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митниць ДФС, затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15 червня 2012 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу.

Ні під одну з перелічених ознак у пункті 3 ст. 461 МК України, належний ОСОБА_1 транспортний засіб не підпадає, оскільки не є комерційним транспортним засобом чи транспортним засобом, який використовується для переміщення товарів, навпаки є транспортним засобом особистого користування відповідно до п .п. 58-60 ст. 4 МК України, а тому суд не мав права стягувати кошти за його зберігання.

Під час апеляційного розгляду адвокат Нестеренко С. О. підтримав подану апеляційну скаргу, вказував на те, що оскільки транспортний засіб, який зберігався на складах митниці є автомобілем особистого користування, то суд не мав законних підстав для стягнення з його власника витрат на зберігання. Звернув увагу, що митниця зволікала із направленням протоколу про адміністративне правопорушення тривалий час, щоб штучно збільшити час зберігання автомобіля.

Представник митниці Коваленко О. М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість ухваленого судового рішення, подав письмові заперечення, акцентуючи увагу на тому, що автомобіль особистого користування охоплюється визначенням товару.

Заслухавши адвоката, представника митниці перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування - автомобіля марки «БМВ 316», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , на строк більше 30 діб, а фактично на 11 місяців, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним і перевіреним під час судового засідання доказам і в апеляційній скарзі не оспорюються.

В силу ч. 1 ст. 519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання( пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митним органом витрат на провадження або розгляд справи.

Стаття 461 МК України містить перелік видів адміністративного стягнення, а частина 3 надає перелік: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Транспортні засоби особистого користування не виділені законодавцем окремо, так як відповідно до п. 57 частини першої статті 4 МК України віднесені до товарів.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що транспортний засіб БМВ ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, не доводить неправильності рішення суду про стягнення витрат за зберігання, оскільки спеціальний режим законом визначений тільки для транспортних засобів комерційного призначення, а для інших транспортних засобів як до товарів, застосовуються загальні норми права.

Своєчасно невивезений з території України транспортний засіб особистого користування є безпосереднім предметом порушення митних правил та товаром за зберігання якого митниця несла відповідальність та витрати.

Відповідно до частини першої статті 201 МК України, товари з моменту пред`явлення їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Згідно із частиною шостою статті 239 МК України, витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п`ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами.

При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу.

Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Механізм відшкодування витрат митниць ДФС за зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в ч. 6 ст. 239 МК України на складах митниць ДФС визначений частиною 1 розділу І «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митниць ДФС», затверджений наказом МФУ 15 червня 2012 року № 731 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до ч. 6 розділу ІІ " Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування" витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митницям ДФС, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодування за зберігання на складах митниць ДФС товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вірно прийшов до висновку, що стягненню з ОСОБА_1 підлягають витрати понесені Північною митницею Держмитслужби за зберігання товару, а саме транспортного засобу особистого використання марки «БМВ 316», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , як з особи, яка визнана винуватою у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Стаття 494 МК України, а також ст. 257 КУпАП не містять строків протягом яких протокол про адміністративне правопорушення повинен бути направлений органу, уповноваженому розглядати справу. Матеріали про порушення митних правил ОСОБА_1 були направлені суду після оформлення і витребування додаткових відомостей в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 529-531 Митного Кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нестеренка С. О. залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, без змін.

Постанова апеляційного суду набуває законної сили після проголошення і оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець