КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/824/3948/2020
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Макара І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Макара І.І. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 24.07.2020 року о 12 год. 15 хв. в м. Києві по Столичному шосе, керуючи т/з «Богдан д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 193 Корчувате-Дарницька площа без засобів індивідуального захисту, чим порушив п. п. 7 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 28.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». Тобто, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Макар І.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 мав маску та кожен пасажир до салону автобуса також заходив в засобах індивідуального захисту, а прослідкувати наявність масок на обличчі пасажирів під час руху автобуса неможливо, оскільки з місця водія не видно всіх пасажирів, так як потрібно слідкувати за дорогою, а не за наявністю масок на пасажирах.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 суд першої інстанції просив відкласти слухання справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з перебуванням його захисника у відпустці, з яким він по телефону уклав угоду на надання правової допомоги, проте, суддя, всупереч ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП йому відмовив, оскільки ОСОБА_1 не представив йому ні угоди, ні доказів перебування адвоката у відпустці, хоча такі докази він запропонував надати після повернення адвоката з відпустки.

У зв`язку з вищевикладеним, як вказує апелянт, суд першої інстанції порушив матеріальні та процесуальні норми права, що є підставою для скасування постанови.

Заслухавши поясненнязахисникаОСОБА_1 - адвоката Макара І.І., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто для встановлення наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені конкретні норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» або інших актів законодавства, які визначають правила щодо карантину людей або санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми, які були порушені цією особою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 533053 від 24 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 останній допустив порушення п.п. 7 п. 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року, а саме здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 193 Корчувате-Дарницька площа без засобів індивідуального захисту.

Між тим, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суддя, який розглядав дану справу не звернув уваги на те, що в підпункті 7 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» йшла мова про заборону на період дії карантину здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім випадків перевезення, встановлених зазначеним підпунктом.

Крім того, відповідно до переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення, пункт 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 взагалі втратив чинність, а тому ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за будь-які порушення, передбачені вказаним пунктом, оскільки він втратив чинність.

До цього слід також додати і те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі не може бути визнаний достатньою під ставовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять будь-яких інших доказів, у тому числі пояснень самого порушника, які б підтверджували не тільки вину останнього, а й сам факт вчинення ним дій (бездіяльності), відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, приєднані до протоколу рапорт поліцейського, який складав цей протокол, а також фото, на якому відсутні не лише дані про те, де, коли та за допомогою, якого засобу воно було зроблено, а й дані про те, що на ньому зображений саме ОСОБА_1 , не можуть служити підтвердженням вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки вони були отримані у непередбачений законом спосіб та не можуть бути визнані доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Враховуючи ці та інші обставини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, що оскаржується, не може бути визнана законною та обґрунтованою.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Макара І.І., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказану скаргу задовольнити; постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Макара І.І. задовольнити.

Постанову суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Валігура Д.М.