Справа № 603/127/20
Провадження № 3/603/48/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. ,

які надійшли з Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Тлумацьким відділенням поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області направлено адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234532 від 09.02.2020 року ОСОБА_1 09.02.2020 року о 09 год 40 хв керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Нижнів по вул. Дністерська, 1 Тлумацького району Івано-Франківської області з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 10.03.2020 року своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і суду пояснив, що у вказані в протоколі дату і час не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль був припаркований на узбіччі дороги. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу погодився, однак, так як працівники поліції не мали при собі належно упакованої трубки приладу, у подальшому відмовився пройти такий огляд, визнав факт відмови проїхати у медичний заклад. Окрім цього, у обґрунтування своєї вини зазначив, що свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, були відсутні.

Захисник Рекуш О.Р. у судовому засіданні посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять достатніх допустимих і належних доказів винуватості ОСОБА_1 . Так, наявні письмові пояснення свідків є шаблонними, заздалегідь підготовленими, працівниками поліції допущено порушення встановленої чинним законодавством процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, ОСОБА_1 не був водієм у розумінні Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 та захисник Рекуш О.Р ОСОБА_2 у подальшому у судове засідання не з`явилися, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутності. У письмовому клопотанні захисник просить закрити провадження у справі, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом ВАЗ-21013, який знаходився на узбіччі проїжджої частини без руху. Також працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. ОСОБА_1 категорично заперечує факт присутності свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, під час оформлення матеріалів справи, що ставить під сумнів їхні письмові пояснення, наявні у матеріалах справи, а наданий відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Просить провадження відносно нього закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За клопотанням захисника ОСОБА_3 у судове засідання було викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інспектора Дужика Я.О., проте вони у судове засідання не з`явились.

Як вбачається з протоколу про адміністративне серії ДПР18 №234532 від 09.02.2020 року, ОСОБА_1 09.02.2020 року о 09 год 40 хв керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Нижнів по вул. Дністерська, 1 Тлумацького району Івано-Франківської області з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з подальшими змінами, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7.11.2015 №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, суд дійшов до переконання, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в ухиленні особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 від 09.02.2020 року, згідно яких у їхній присутності водій транспортного засобу ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Проте, вищевказані пояснення не можуть бути покладені судом в основу судового рішення про визнання особи винуватою, оскільки з продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, що міститься на DVD компакт-диску, не вбачається присутність свідків.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

ОСОБА_1 категорично заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посилаючись, серед іншого, також на те, що не керував транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, що зазначено у постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року.

Із продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на DVD диску, не вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом, чи зупинки під час керування транспортним засобом або безпосередньо після зупинки автомобіля.

Отже, суд вважає слушними твердження захисника Рекуша О.Р ОСОБА_2 про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 09.02.2020 року о 09 год 40 хв здійснював керування транспортним засобом.

Наявний у матеріалах справи рапорт інспектора СРПП №4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Дужика Я. від 09.02.2020 року, адресований т.в.о. начальника Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, суд не бере до уваги, оскільки даний документ є внутрішнім документом правоохоронного органу і не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки викладені у ньому обставини не підтверджується іншими доказами і повністю заперечуються ОСОБА_1 і його захисником.

Таким чином, доводи захисника Рекуша О.Р., ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, у судовому засіданні не спростовані, у матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті достатні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 266, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.Г.Гудкова

Суддя: Ю. Г. Гудкова