Справа № 587/591/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2020 рокуСумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Сумського РВП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП,
29 березня 2020 року о 16-15 годині в пункті пропуску «Юнаківка» громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин «самоізоляція», покинув межі карантину, які були вказані у згоді, а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив Постанову КМУ№ 239 від 25.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.443КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В письмовій заяві ( ар.с.5). вказав, що з матеріалами справи ознайомлений та згодний з ними, факт здійснення ним адміністративного правопорушення визнав та просив в разі його відсутності розгляд справи проводити без його участі.
Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши позицію ОСОБА_1 , суд вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443КУпАП.
В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»№1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2»(зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та постановою Кабінету Міністрів України від №239 від 25 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України») на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

У відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» було прийнято рішення: тимчасово заборонити з 00 год. 00 хв. 16 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, крім тих, що мають право на постійне або тимчасове проживання в Україні, є подружжям або дітьми громадян України, працівників іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, акредитованих в Україні, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей; водіїв та обслуговуючого персоналу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів. В`їзд в Україну інших категорій іноземців та осіб без громадянства здійснюється за погодженням з Міністерством закордонних справ.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, який доповнено статтею ст.443 («Порушення правил щодо карантину людей») наступного змісту: Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, крім повного визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 101127 від 29.03.2020 року; інформованою добровільною згодою на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, яку ОСОБА_1 надав 23.03.2020 року ( а.с.4).

У відповідності з постановою Головного державного санітарного лікаря України N 2 від 21.03.2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)" з змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року запроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Зазначену інформовану добровільну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів було підписано ОСОБА_1 23.03.2020 року ( ар.с. 4). Приймаючи умови евакуації з країни поточного перебування і правила проходження карантину, він погодився на власну самоізоляцію в квартирі за адресою АДРЕСА_1 протягом 14 діб, починаючи з 23 березня 2020 року ( ар.с. 4).

Однак, на порушення своїх зобов*язань, 29 березня 2020 року о 16 годині 15 хвилин під час здійснення прикордонного контролю в пункті пропуску «Юнаківка» на виїзд з України ОСОБА_1 намагався перетнути Державний кордон України, порушивши умови домашньої самоізоляції.

Отже, будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин «самоізоляція», ОСОБА_1 покинув межі карантину, які були вказані у згоді, а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив Постанову КМУ № 239 від 25.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.443КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним,суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, отже, його необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.40-1, ст. 44-3 КУпАП, ст.ст.275-280, 283-287 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко