Справа №576/523/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/263/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового Шумарової О. О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення № 576/523/20 за апеляційною скаргою захисника ОГОРІЛКА Ю. М. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2020, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1

накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

законного представника потерпілого - ОСОБА_2,

представника потерпілого - адвоката Борсука С. В.,

захисника - адвоката Огорілка Ю. М., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОГОРІЛКО Ю. М. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу правопорушення, оскільки судом оцінено докази однобоко і упереджено, протоколи комісії на запобігання та протидії булінгу не містять визнаного факту, виписки з амбулаторної карти та психологічний висновок не пов`язують психоемоційний стан потерпілого з діями ОСОБА_4 .

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн, а також стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, в період часу з лютого 2019 року по 17.01.2020 учень 9-го класу Глухівської зош № 3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із іншими двома неповнолітніми учнями цієї школи, матеріали відносно яких складені окремо, в приміщені школи по вул. Києво-Московській, 45 у м. Глухові , вчиняли дії психологічного та фізичного насильства щодо учня 9-го класу цієї школи ОСОБА_5 , які виражались у систематичних образливих висловлюваннях на адресу останнього, забрудненні і псуванні його особистих речей, завданні йому ляпасів та ударів, внаслідок чого психічному здоров`ю ОСОБА_5 могла бути заподіяна шкода. Оскільки вказані дії вчинені ОСОБА_4 у віці 14 років, до відповідальності притягнута його матір ОСОБА_1 .

Будучи у відповідності до вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеною у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 в судове засідання 22.05.2020 не з`явилася, її захисник не заперечив проти розгляду справи у її відсутність, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши доводи захисника Огорілка Ю. М., який підтримав апеляційну скаргу, доводи законного представника потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого Борсука С. В. про залишення постанови судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 444834 від 24.03.2020, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчиняв дії психологічного та фізичного насильства щодо малолітнього ОСОБА_5 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода його психічному здоров`ю, а ОСОБА_1 є його матір`ю і підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, оскільки це відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і ґрунтується на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах, а також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18.03.2020 про те, що ОСОБА_4 з іншими однокласниками, починаючи з 5-го класу періодично знущаються із нього. З кінця грудня 2019 р. знову почали забруднювати його речі, ховали мобільний телефон, давали копняків, били гілками від ялинки, витирали об нього свої брудні руки. В січні 2020 р. ситуація погіршувалась і ОСОБА_4 з іншими особами ще більше і частіше продовжували із нього знущатись. 16 січня 2020 р. ОСОБА_4 з іншими особами під час гри в м`яч побили його спущеним м`ячом, обливали водою, били кулаками у живіт та плечі, змушували лізти у сміттєвий бак за м`ячом. Від систематичних знущань однокласників, він відчував страх, подавленість і не відповідав хлопцям на їх дії, побоюючись спровокувати їх на ще більшу агресію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.03.2020, згідно яких він є батьком ОСОБА_5 . Починаючи із 5-го класу його син зазнає знущань із боку деяких однокласників, зокрема ОСОБА_4 . Вони всіляко ображали його сина, давали стусанів, бруднили крейдою одяг, син приходив із пошкодженим портфелем та розірваними книгами. У зв`язку із цим син втратив бажання ходити до школи, а скарги керівництву школи не давали позитивного результату. 16.01.2020 ОСОБА_4 з двома однокласниками побили його сина, вимазали у крейду, розірвали светр. Він був вимушений звернутись до лікаря, який призначив сину лікування. Внаслідок цих всіх дій, які розпочались ще із 6-го класу, син хворів на невроз;

- аналогічними письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 18.03.2020, яка виховує ОСОБА_5 ;

- письмовими поясненнями учнів 9-го класу Глухівської ЗОШ № 3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 19.03.2020, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 16.03.2020, ОСОБА_12 від 13.03.2020, які у присутності батьків, кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_4 разом з двома іншими учнями, систематично ображали ОСОБА_5 словесно, давали копняків, вимазували крейдою, ховали речі або одяг, писали про нього на дошці нецензурні слова;

- копіями витягів із протоколів засідання комісії із протидії булінгу Глухівської ЗОШ № 3, якими визнано факт булінгу над ОСОБА_5 , рекомендовано батькам ОСОБА_4 та двох інших учнів проводити виховну та роз`яснювальну роботу із дітьми.

- копією виписки з амбулаторної картки ОСОБА_5 , відповідно до якої він у 2016 році два рази звертався із скаргами на головний біль до лікаря, а також звертався до лікаря 16.01.2020 зі скаргами на головний біль, відчуття напруги та слабкість. Проблеми із здоров`ям батьки пов`язували із знущанням над сином з боку однокласників;

- копією висновку практичного психолога ОСОБА_13 , згідно якого під час діагностичної бесіди з ОСОБА_5 виявлено, що на нього відбувався психологічний тиск з проявами фізичної агресії з боку його однолітків, що негативно впливало на його психоемоційний стан. Низькі показники з самопочуття, активності, настрою підтверджують вказаний вище факт переживання негативного життєвого досвіду та психологічного тиску і насилля;

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_13 , яка підтримала висновки, викладені нею за результатами вхідного діагностування ОСОБА_5 ;

- копією довідки психолога ОСОБА_14 , згідно якої ОСОБА_5 тривалий час перебував у стадії цькування, яка відрізняється від конфлікту тим, що жертва через нерівність сил неспроможна захиститись від фізичного, морального та емоційного гоніння.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_1 оскільки ці письмові пояснення містять фактичну інформацію, на основі якої встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, оскільки у справі наявні достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що вони не ображали ОСОБА_5 , апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, зокрема висновками психологів.

З аналогічних підстав апеляційний суд не може прийняти до уваги й письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_8 про те, що така поведінка в їх класі була нормальної і ОСОБА_5 ніхто не ображав.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам, які також жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що протоколи комісії на запобігання та протидії булінгу не містять визнаного факту булінгу є необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище доказами, зокрема протоколом № 1 засідання комісії та затвердження плану заходів на запобігання та протидії булінгу в Глухівській ЗОШ № 3 від 17.01.2020, відповідно до якого ухвалено рішення про визнання факту вчинення булінгу й про проведення дії згідно чинного законодавства.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність психоемоційного стану потерпілого з діями ОСОБА_4 , то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, так як згідно висновку практичного психолога ОСОБА_13 низькі показники САН (самопочуття, активність, настрій) підтверджують факт переживання негативного життєвого досвіду та психологічного тиску, насилля, а згідно довідки психолога ОСОБА_14 потерпілий ОСОБА_5 тривалий час перебував у ситуації цькування, яка відрізняється від конфлікту.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що досліджені докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 173-4 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2020 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОГОРІЛКА Ю. М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.