Справа № 128/3523/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присяжного Вінницького районного суду Вінницької області , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

17.12.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, який є діючим присяжним Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до рішення Вінницької міської ради Вінницької області № 1020 від 19.09.2019 .

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (Далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість (нікчемних норм), а тому потребує системних законодавчих змін.

Зокрема, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо направлення справ про адміністративні правопорушення з одного суду до іншого.

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), рішення від 23.09.1998 (п. 54), Суд наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

В інших рішеннях ЄСПЛ також неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема, у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06).

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення, для цілей ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд), належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що, у свою чергу , надає можливість суду застосувати аналогію закону по даній справі , тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КПК України , яка регламентує подібні відносини, зокрема , п.1 ч.1, ч. 2 ст. 34 КПК України , які передбачають положення про те, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження ; питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, заповнивши прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, оскільки мова у даному випадку не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне звернутись з поданням до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання щодо направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, який є діючим присяжним Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до рішення Вінницької міської ради Вінницької області № 1020 від 19.09.2019 - до іншого суду.

Керуючись п.1 ч.1, ч. 2 ст. 34 КПК України , Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Звернутись з поданням до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання щодо направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -до іншого суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Б. Саєнко