ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/458/20 Справа № 214/9/20 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ПАТ «АМКР», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винною за те, що 28.12.2019 року о 14-50 годин рухаючись по регульованому перехрестю вул. Єсеніна та пр. Гагаріна, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, керуючи автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не дала дорогу транспортному засобу Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що не була проінформована про дату та час засідання у встановлений законом строк.

Зазначає, що її ніхто не повідомляв про розгляд справи, повістки вона не отримувала і про наявність постанови вона дізналася лише 28 березня 2020 року.

Вказує на те, що подавала до суду заяву про перенесення розгляду справи, оскільки перебувала на лікарняному, але суд першої інстанції вказану заяву проігнорував та розглянув справу за її відсутності.

Також зазначає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, а відтак, на її думку справа повинна бути закрита на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційний суд ОСОБА_1 не з`явилась, була повідомлена належним чином. 16.04.2020 року надіслала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі, тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №340976 від 28.12.2019 року, відповідно до якого 28.12.2019 року о 14-50 годин ОСОБА_1 рухаючись по регульованому перехрестю вул. Єсеніна та пр. Гагаріна, в Саксаганському районі м.Кривого Рогу, керуючи автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не дала дорогу транспортному засобу Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1);

- схемою місця ДТП від 28.12.2019 року та фототаблицею до неї, в якій зафіксовані ділянка дороги на якій відбулися події, пошкодження та місце зіткнення транспортних засобів та фототаблицею до неї (а.с.2, 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона зазначила про обставини дорожньо-транспортної пригоди за її участі (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона описала обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4);

- довідкою від 29.12.2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 категорії В (а.с.5).

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376, в ньому були зазначені дані про особу, стосовно якої він складався, ОСОБА_1 роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, протокол був підписаний без будь-яких зауважень, тому доводи ОСОБА_1 про неналежність протоколу є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що саме водій ОСОБА_2 винна у скоєному правопорушенні апеляційний суд не приймає, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться в матеріалах справи в розумінні ст. 251, 252 КУпАП.

Окрім цього, на переконання апеляційного суду водій ОСОБА_1 не дотрималась і п.10.1 ПДР відповідно до якого Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що в тому числі і призвело до даної дорожньо транспортної пригоди.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта, щодо закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративне правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів, правопорушення ОСОБА_1 було скоєно 28.12.2019 року і в той же день був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №340976. Судом першої інстанції адміністративний матеріал був розглянутий 20.03.2020 року, тобто в трьох місячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст 124 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко