Справа №538/408/20
Провадження по справі №3/538/145/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код не відомий, за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП 501102 від 11.09.2019 року, ОСОБА_1 11.09.2019 року перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинив сімейну сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та виганяв з спільного будинку. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всих обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю прийшов до наступного.

Встановлено, що вказане в протоколі адміністративне правопорушення вчинено 11.09.2019 р., таким чином, станом на момент надходження до суду матеріалу закінчився строк накладення адміністративного стягнення на правопорушника, передбачений ст. 38 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з пропущенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 38, 247, 283, 284, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А.Бондарь