запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/163/20Головуючий у 1-й інстанції Апаллонова Ю.В.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 та його захисника Буділки П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Буділки Павла Всеволодовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 21.11.2019 року о 03 год. 54 хв. в м.Запоріжжі по вул.Перемоги, буд.66, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Dragger та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі захисник Буділка П.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою Alcotest Dragger, однак ОСОБА_1 йому не довіряє, а у лікарню працівники поліції не пропонували проїхати. Водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Буділку П.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, допитавши за клопотання сторони захисту свідка у справі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №131749 від 21 листопада 2019 року, згідно з яким, ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу Drager Alcotest та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

У рапорті заступника командира роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області Павловського В.А. наведена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначено, що останній керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н. НОМЕР_1 на перехресті вул.Лермонтова та вул.Перемоги в м.Запоріжжі не виконав вимоги п.16.3 ПДР України, а саме зупинився за стоп-лінією.

Крім того, з даних відеозапису, долученого до матеріалів справи, об`єктивно вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним п.16.3 ПДР України. Під час спілкування з порушником ПДР співробітник поліції угледів явні ознаки його алкогольного сп`яніння. На неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку останній неодноразово відмовлявся від проходження огляду і не заявляв жодних клопотань.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці та в медичному закладі.

Доводи апелянта стосовно того, що поліцейським не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, спростовуються змістом відеозапису, який міститься в матеріалах справи і досліджений під час апеляційного розгляду. На даному відеозаписові явно чітко зафіксовано не тільки категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження на стан його сп`яніння в медичному закладі, але й роз`яснено передбачені законом наслідки такої відмови. На відеозаписові зафіксовано присутність свідків такої відмови, в тому числі й свідка ОСОБА_3 , якого було допитано під час апеляційного розгляду.

Неспроможними є твердження захисника Буділки П.В. про те, що водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось, оскільки з відеозапису вбачається, ОСОБА_1 категорично відмовився їх передати на вимогу поліцейського.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Буділки Павла Всеволодовича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/13481/19