П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 11 січня 2020 року о 23 год. 30 хв. по вул. Харківське шосе, 168, в м. Києві, керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння поводився в установленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат тесту - 2,17‰.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає постанову місцевого суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року скасувати, постановити нову, якою закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі докази в даному провадженні, а саме: не допитав свідків, що були присутніми під час складання протоколу; не врахував той факт, що відеозапис досліджуваних подій не є суцільним, що ставить під сумнів його доказовість.

Також, ОСОБА_1 вказує, що результат проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager 6820" не може вважатися належним та допустимим доказом у провадженні, оскільки він не дозволений для використання МОЗ та Держспоживстандартом; що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння і, всупереч Інструкції, працівники поліції не доставили його у медичний заклад охорони здоров`я для медичного освідування, хоча він на цьому і наполягав.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду провадження поінформований належним чином, неявка якого не перешкоджає розгляду провадження судом апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував ту обставину, що 11 січня 2020 року о 23 год. 30 хв. по вул. Харківське шосе, 168, в м. Києві, керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння поводився з використанням спеціального технічного приладу «Драгер» у присутності двох свідків, при цьому ОСОБА_1 не заперечував і результати тесту - 2,17‰.

Тобто, фактично ОСОБА_1 не оспорював керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і було перевірено працівниками поліції за допомогою спеціального приладу в присутності двох свідків.

Наведені пояснення ОСОБА_1 у сукупності з даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 075637 від 11 січня 2020 року (а.с. 1), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та поясненнями останніх (а.с. 4, 5), висновку тесту щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager", покажчик якого становив позначку в 2,17 ‰ (а.с. 3), , - що досліджені судом першої та апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП - і дають підстави для обґрунтування висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Отже, дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, слід прийти до належного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

На правильність даного висновку не можуть вплинути доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції в повному обсязі не дослідив докази в даному провадженні, а саме не допитав свідків, що були присутніми під час складання протоколу, - оскільки ОСОБА_1 такого клопотання не заявляв, як і не мотивував необхідність допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , присутності яких при своєму тестуванні він не оспорює.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині того, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу, який не дозволений до використання, а тому, з огляду на приписи ч. 5 ст. 266 КУпАП - такий огляд не є дійсним.

Так, відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, зокрема газоаналізатори які підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, до яких відносяться і газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafetyAG &Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, зокрема газоаналізатор "Drager Alcotest 6820".

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки, який застосовувався для освідування ОСОБА_1 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05- 2013.

Отже, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що працівники поліції, всупереч Інструкції, не доставили його для медичного освідування в заклад охорони здоров`я, то і ці твердження не знайшли свого підтвердження, а навпаки, спростовуються дослідженим відеозаписом за участі ОСОБА_1 , відповідно до якого на пропозицію пройти тестування за допомогою спеціального приладу або проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 в категоричній формі наполягав на освідуванні на місці.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 за перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій