Справа № 323/506/20
Провадження № 3/323/196/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши справу, що надійшла з Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (інших відомостей не має);

-за ч.3 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року о 13-35 годині по вул. Кібенка в с. Новояковлівка Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в Оріхівській лікарні та за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В сьогоднішнє судове засідання правопорушник не з`явився, причину неявки та своїх заперечень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 12.03.2020 року.

В п.41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 обізнаний про наявність в суді адміністративної справи відносно нього та отримав судову повістку про виклик в судове засідання, однак в засідання не з`явився.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення серії ОБ № 062889 від 21.02.2020 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

- поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- відеозаписом з місця зупинки ОСОБА_1 ;

- копіями постанов Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.04.2019 року, від 28.10.2019 року, від 17.01.2020 року.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який не працює, посвідчення водія не отримував; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Згідно ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу у відношенні особи, яка скоїла відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Оскільки транспортний засіб, а саме автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , тому суд не може застосувати до ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, суд не може застосувати до ОСОБА_1 і стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки згідно до наявної в матеріалах справи довідки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн. (УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100), без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал