Справа № 728/63/20 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/87/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника-адвоката Ковалюхи В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Ковалюхи В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП ПШМК м. Бахмач трактористом, одруженого, маючого на утриманні десятимісячну дитину,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, 03.01.2020 року о 21 год. 50 хв. в м. Бахмач Чернігівської області по вул. Даньківський шлях ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, незрозуміла мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, належно не оцінив докази в їх сукупності, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення.

Зокрема, ні в протоколі, ні в постанові суду не зазначено, яким саме автомобілем керував ОСОБА_2 , не вказано його марку та номерний знак.

Протокол в присутності ОСОБА_2 не складався, його копія не вручалась. На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, оскільки він ОСОБА_2 не пред`являвся. Не зафіксовано на місці зупинки транспортного засобу і свідків, що зазначені в протоколі.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом, оскільки за своєю природою не є самостійним беззаперечним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Звертає увагу, що як під час розмови з поліцейським, так і в суді ОСОБА_2 пояснював, що він не керував автомобілем, а керування здійснював ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду не були допитані свідки, які зазначені в протоколі та свідок ОСОБА_3 , який керував автомобілем. В поясненнях свідків, не зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем.

Враховуючи вище вказані обставини та те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, захисник вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він особисто транспортним засобом не керував, автомобілем керував його товариш ОСОБА_3 , тому він і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та підпису і пояснень в протоколі. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який він просив приєднати до матеріалів справи як доказ його невинуватості. Також додав, що на місці зупинки свідки, які вказані в протоколі, присутні не були. На його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_3 , який був присутній на місці події та пояснення якого не були зафіксовані працівниками поліції, останні вели себе зухвало та вели себе в грубій формі по відношенню до них.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що він не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом.

Допитаний судом апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_3 показав, що того дня він майже день знаходився з ОСОБА_1 , який є його кумом, з яким багато їздили як по місту, так і за його межами. Після того як повернулися із села, в яке їздив ОСОБА_1 , останній вжив спиртні напої з родичами та за кермо більше не сідав. Того дня увечері йому необхідно було поїхати на АЗС, де він працює, у робочих справах, тому він разом з ОСОБА_2 , кому належить транспортний засіб, поїхали на АЗС. Транспортним засобом керував він особисто, а не ОСОБА_2 , так як той був випивший. Коли приїхали на АЗС, він вийшов у справах, а ОСОБА_2 залишився біля транспортного засобу. Коли він повернувся, то побачив працівників поліції, які вже складали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Він та ОСОБА_2 пояснювали працівниками поліції про те, що останній не керував транспортним засобом, а за кермом знаходився Горілий, проте вони на такі пояснення не реагували та в грубій формі розмовляли з ними. При цьому на місці зупинки були відсутні будь-які свідки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова суду по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи та відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На думку апеляційного суду судом 1 інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Зокрема, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, так як в даному випадку в протоколі викладена не конкретна фабула адміністративного правопорушення, а саме: не зазначено, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , не вказано його марка та державний номерний знак.

Неконкретність викладення адміністративного правопорушення порушує право особи на захист, що призводить до порушень вимог КУпАП та тягне за собою скасування судового рішення.

Також, суд 1 інстанції послався як на доказ вини ОСОБА_1 на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які засвідчили перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та відмову останнього від підписів (а.с.4,5).

З письмових пояснень даних свідків вбачається, що вони записані на заготовлених бланках, містять однаковий зміст та в них немає жодного посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Вони засвідчують тільки відмову ОСОБА_2 від підпису в протоколі. Без з`ясування даних обставин у самих свідків, з урахуванням і пояснень самого ОСОБА_1 в судових засіданнях, та свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, посилатися на їх письмові пояснення, як на доказ, неможливо.

Крім того, як встановлено апеляційним судом та підтверджено переглянутими відеофайлами, наданими як працівниками поліції, так і стороною захисту (останні тривалі по часу і охоплюють з початку і до кінця подію), на місці зупинки транспортного засобу поняті - свідки події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні. Вказані обставини підтверджуються, окрім іншого, і показаннями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , який був присутній на місці події.

Також з відеозапису, наданого стороною захисту, вбачається, що на місці події був присутній свідок ОСОБА_3 , який з`явився одразу, та разом з ОСОБА_1 пояснювали працівникам поліції про те, що даним транспортним засобом, який належить останньому, керував саме ОСОБА_3 . Проте, такі пояснення працівниками поліції, як і судом 1 інстанції, до уваги не брались та належним чином не перевірялись. На місці події працівники поліції в грубій формі розмовляли з ОСОБА_2 .

На відеофайлах, як поліцейського, так і сторони захисту відсутній факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, інші докази, які б підтверджували даний факт в матеріалах адміністративної справи також відсутні, що суперечить висновку суду, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд 1 інстанції не дослідив в повному обсязі докази, фактично не надав оцінку поясненням ОСОБА_1 , не перевірив їх, та надав перевагу письмовим поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які по суті не відносяться до факту порушення п.2.5 ПДР. Також суд не допитав в якості свідка ОСОБА_3 , на якого посилався ОСОБА_2 . Суд не намагався викликати понятих та інспектора в судове засідання для з`ясування всіх обставин адміністративного правопорушення.

З врахуванням вище викладеного та беручи до уваги вимоги ст. 251 КУпАП, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 про обставини справи, дані відео файлу, наданого стороною захисту, де детально відображена подія з`ясування хто саме керував автомобілем, відео файлу поліцейських, за відсутності інших належних та допустимих доказів, - спростовують відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду 1 інстанції, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ковалюхи В.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова