28.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/1034/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418963 від 28.01.2020 року, водій ОСОБА_1 24.12.2019 року о 22 год. 00 хв. керував автомобілем «Mazda» д/н НОМЕР_1 в районі будинку №15 у ж/м Тополь-1 в м. Дніпро в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КП «Обласний медичний центр лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, висновок № 5081 від 02.01.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що він 24.12.2019 року, близько 22.00 год. перебував на ж/м Тополь-1, біля будинку №15, де приїхав в гості до свого товариша та в цей час спустився до свого припаркованого автомобіля Mazda. Перебуваючи біля автомобіля, до нього під`їхав екіпаж поліції та в ході спілкування повідомив його, що він керував зазначеним автомобілем, перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння. Так, на його пояснення, що він не керував автомобілем, а тільки що спустився до нього, працівники поліції не реагували та почали наполягати проїхати з ними до медичного закладу для проходження відповідного медичного огляду. Прибувши до медичного закладу, він пройшов медичний огляд, після чого повернувся до свого товариша, при цьому працівники поліції не повідомили його про жодні результати огляду та його наслідки. Згодом він дізнався, що працівниками поліції без його участі було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом вказаного особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пункт 2.9 а ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України: терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Чинне визначення терміна відносить до водіїв тільки осіб, які керують механічними транспортними засобами.

З відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, встановлено, що 24.12.2019 року поліцейські перебувають у приміщенні КП «Обласний медичний центр лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР та ведуть розмову з чоловіком, особу якої неможливо встановити.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «Mazda» д/н НОМЕР_1 , 24.12.2019 року на відеозапису відсутній.

Крім того, суддя виходить з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418963 від 28.01.2020 року не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами, які мають бути долучені до протоколу.

Наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, також не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, в матеріалах справи відсутній жодний доказ, який би підтвердив те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував 24.12.2019 року транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, та після цього пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що твердження органу, який склав вказаний протокол про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Зважаючи на недопустимість доказів, допущені помилки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшла висновку, що наявними в матеріалах справи документами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не підтверджена, а в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.О. Скрипник