17.03.2020 227/571/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля Донецької області, громадянина України, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020р. до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0011535 від 11.02.2020р. вбачається, що гр. ОСОБА_1 о 04.10 годині надавав послуги з перевезення п`яти пасажирів на транспортному засобі FORD TRANSIT з н/з НОМЕР_1 без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але 16.03.2020 року надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити клопотання свого представника про повернення матеріалів справи для належного оформлення.

17.03.2020 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Печерського А.Т. на адресу суду надійшло клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи для належного оформлення з причини того, що в протоколі не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином гр. ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, не вказані прізвища пасажирів, їх показання, якщо такі були. Також не відображена систематичність дій ОСОБА_1 по здійсненню господарської діяльності та не вилучені грошові кошти за надання послуг перевезення, тому встановити мету щодо отримання заробітку не можливо.

Вивчивши матеріали справи, клопотання представника гр. ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП виходячи з такого.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність громадян за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Оскільки, норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб`єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такий вид господарської діяльності, як надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст.4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності за надання послуг з перевезення пасажирів без реєстрації як суб`єкта господарської діяльності та без одержання ліцензій на цей вид діяльності.

В якості доказів вини ОСОБА_1 , особою, яка склала протокол, а саме старшим державним інспектором ВДК та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_2 , надані суду протокол про адміністративне правопорушення №0011535 від 11.02.2020 року, копія направлення на рейдову перевірку №007118 від 10.02.2020 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 та фото автомобіля «Ford» з д/з НОМЕР_1 .

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до досліджених судом письмових доказів не вбачається, що гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме: систематично надавав чи взагалі надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою отримання прибутку.

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, не зібрано та не надано суду доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з надання послуг щодо перевезення пасажирів, взагалі не встановлено осіб, яким були надані такі послуги, не з`ясовано за яку плату останній надавав послуги з перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що на момент складання протоколу свідків правопорушення не було (відомості про свідків в протоколі відсутні, як і відсутні будь-які письмові пояснення свідків). З пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він взяв автомобіль «Ford» у знайомого з метою перевезення інших своїх знайомих на поїзд, перевезенням пасажирів не займається.

Також слід зазначити, що матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, чи є ОСОБА_1 особою, яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності.

Враховуючи наведене, суд не вбачає в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

За правилами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне провадження адміністративної справи про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.164, 222, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Є. Хоменко