ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Северобайкальськ Бурятії, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 18.11.2019 року о 06.40 годині по вул. Соборній, буд. 64 в м. Павлограді керував автомобілем марки «Міцубісі Лансер», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, не складна мова, - від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що того дня не керував транспортним засобом, а лише стояв біля свого автомобіля, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не заперечує, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду, однак наголошує, що нікуди не їхав.

Вказує, що на час розгляду справи в суді, спливли строки для притягнення його до відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Торубаров А.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: рапортами поліцейських Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 18.11.2019 року, відповідно до яких на лінію «102» надійшло повідомлення, про те, що водій автомобіля «Міцубісі Лансер», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухається по вул. Дніпровській в м. Павлограді в стані алкогольного сп`яніння. Під час пошукових заходів зазначений автомобіль був виявлений по вул. Соборній в м. Павлограді, під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нескладна мова, нестійка хода). В присутності двох свідків водій відмовився від проходження медичного огляду та продути алкотестер «Драгер». Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль був припаркований на узбіччі без порушень ПДР. На водія складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими ними при складані протоколу про адміністративне правопорушення, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження та продути алкотестер «Драгер» для виявлення стану сп`яніння, від надання пояснень та підписання протоколу також вказана особа відмовилась; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від огляду на стан сп`яніння; витягом з бази «АРМОР» щодо встановлення особи « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Северобайкальська»; відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського за участі водія ОСОБА_1 від 18.11.2019 року, на якому особа, схожа на гр. ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських пройти огляд в установленому законом порядку для виявлення ознак сп`яніння відмовляється, при цьому у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більш того, ОСОБА_1 не заперечував обставини, викладені у протоколі, щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем, а лише стояв біля свого автомобіля, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються зібраними доказами у справі у їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні, зокрема письмовими поясненнями свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 керував автомобілем та рапортами поліцейських, в яких також зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 того дня. Поліцейські є службовими особами та несуть відповідальність за недостовірність вказаної у рапорті інформації, даних про упередженість поліцейських суду не надано, а будь-які інші підстави ставити під сумнів вказані відомості у рапорті у суду апеляційної інстанції відсутні.

Більш того, в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідків були допитані поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які категорично пояснили, що 18.11.2019 року перебували в добовому чергуванні, рано вранці надійшло повідомлення про керування автомобілем марки «Міцубісі Ланцер Х» водієм з ознаками сп`яніння в районі автовокзалу м.Павлограда. Їх службовий автомобіль перебував неподалік, тому майже одразу вони прибули до вказаного місця. Від території автостанції від`їхав вказаний автомобіль, за яким вони проїхали. В районі міської лікарні №1 м. Павлограда був зупинений автомобіль, з якого вийшов водій, яким виявився ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, нескладна мова.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зважаючи на вищевказані вимоги закону, апеляційний суд, керуючись законом і правосвідомістю доходить висновку, який ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, про те, що матеріалами справи беззаперечно підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем 18.11.2019 року о 06.40 годині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на час розгляду справи в суді, спливли строки для притягнення його до відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, є безпідставними, оскільки за загальним правилом, день виявлення правопорушення в передбачений 3-місячний строк не включається, а строк спливає о 24 годині останньої доби третього місяця. Таким чином, строки для накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 під час ухвалення рішення не спливли, оскільки інкриміноване порушення останньому було виявлене 18.11.2019 року, а 3-місячний строк визначений законодавством закінчується о 24 годині 19.02.2020 року.

Інші доводи апелянта не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун