Провадження № 3/643/193/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 Суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2019, об 11-15 годині,керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Льва Ландау, 187б в м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці вказаного маневру, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілям завдані механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Крім того, ОСОБА_2 28.09.2019 об 11-15 годині, керуючи автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Everlast» д.н.з. НОМЕР_3 , по пр-ту Льва Ландау, 187б в м. Харкові, під час одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, не надав переваги у русі транспортному засобу «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався праворуч, внаслідок чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів.

З наявних в матеріалах справи письмових пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що він наполягає на тому, що дорожньо-транспортна подія відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля DAF д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався прямо, а не у відповідності до геометрії проїжджої частини, яка в місці зіткнення повертає ліворуч.

В свою чергу, водій ОСОБА_2 в наданих ним письмових поясненнях посилався на факт порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично «підрізав» його автомобіль, внаслідок чого відбулась ДТП, вказував на порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 10.1,10.3 Правил дорожнього руху України.

За клопотанням учасників ДТП постановою суду від 04.11.2019 по справі призначалась судова авто технічна експертиза.

Відповідно до висновку експерта №24231/2121 від 31.01.2020, останній вказував, що механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди пов`язаний з маневруванням транспортних засобів, при цьому дана ДТП могла виникнути як при русі одного транспортного засобу прямолінійно та маневруванні іншого, - так і навпаки. Крім того, відсутність на схемі до протоколу огляду місця події слідової інформації на проїжджій частині не дозволяє експертним шляхом встановити положення автомобілів в момент їх зіткнення відносно меж проїжджої частини і, тим самим, перевірмити пояснення водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про механізм розвитку даної ДТП. При таких обставинах не можна виключати розвитку ДТП, як за поясненнями водія автомобіля Шевроле Авео - Зелінського, так і за поясненнями водія автомобіля DAF ОСОБА_5 . У зв`язку з наведеним, експертом у своєму висновку наведено два варіанти технічного аналізу ситуації та висновків за поставленими судом питаннями.

Так, за першим варіантом - виходячи з пояснень водія ОСОБА_1 , експерт дійшов висновку, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля DAF ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 13.1 та 13.3 ПДР України; технічна можливість уникнути зіткнення зі сторони водія автомобіля DAF ОСОБА_2 визначалась виконанням ним вимог п.п.13.1 та 13.3 ПДР України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; дії водія автомобіля DAF ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.13.1та 13.3. ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП; в даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість уникнути зіткнення не визначалося діями водія автомобіля Шевроле ОСОБА_1 ; в діях водія автомобіля Шевроле ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходились би в причинному зв`язку з ДТП, не вбачається.

В той же час, за другим варіантом, - при якому експертом враховуються пояснення водія ОСОБА_2 , - водій автомобіля Шевроле ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1та 10.3 ПДР України; технічна можливість уникнути зіткнення зі сторони водія автомобіля Шевроле ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п.п.10.1 та 10.3 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; дії водія автомобіля Шевроле ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1,10.3 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП; водій автомобіля DAF ОСОБА_2 в даному варіанті повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля DAF ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів?», «Чи відповідали дії водія автомобіля DAF вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?», - експертним шляхом, на даному етапі дослідження неможливо.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Правопорушення передбачене ст.124 КУпАП не є триваючим і вважається закінченим з моменту його вчинення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення було вчинено 28.09.2019.

На час розгляду справи після проведення експертизи, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, а у зв`язку з закриттям провадження суд позбавлений можливості встановити винуватість чи не винуватість вказаних осіб у скоєнні інкримінованого їм адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя: А.М. Задорожна