Справа № 755/436/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 грудня 2020 року о 05 годині 40 хвилин, керував автомобілем «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Березняківська, 31 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння зі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, бо поспішав по особистим справам. Коли звільнився, одразу пройшов огляд на стан сп`яніння в місцевій лікарні міста Боярка, по вул Соборності, 51 та на підтвердження надав судді висновок медичного огляду на стан сп`яніння, виданий ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради від 30 грудня 2019 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_1 ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння не виявлено. Отже, не заперечуючи факту зупинки та відмови пройти медичний огляд, ОСОБА_1 заперечив факт перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Диспозицією ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Так, відповідно до п.п. 3, 4 даного Порядку, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, проте він відмовився.

В той час, відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції (поліції) пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд, оцінюючи наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, виданий ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради від 30 грудня 2019 року зазначає наступне. На запит суду, щоб встановити факт звернення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, отриманий лист «Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради» № 313 від 12.02.2020, згідно якого громадянин ОСОБА_1 , до приймального відділення ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради 30.12.2019 року за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував, медичний огляд на предмет алкогольного сп`яніння не проходив. А отже, суд не бере до уваги вказаний висновок та вважає за необхідне для проведення перевірки спрямувати копію постанови у цій справі до відповідного правоохоронного органу.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд під сумнів не ставить, і з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вони цілком кореспондуються із дослідженими вище доказами. Як і відео з його відмовою, яке зафіксовано на DVD-R диску, що приєднаний до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки, як вбачається з протоколу, в ньому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та те, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи чітко вбачається саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР України, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

За таких обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя