Справа № 428/9661/20
Провадження №3/428/2356/2020
Постанова

іменем України

09 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Кожем`яки А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 175693 від 12.11.2020 року, 18 жовтня 2020 року о 20-10 годині ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місті, а саме поблизу будинку № 48 по бульвар Дружби Народів м.Сєвєродонецька, висловлювався нецензурною лайкою та застосував засіб ТЕРЕН-4 до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнав та пояснив, що нецензурною лайкою він не висловлювався, чому працівники поліції склали щодо нього даний протокол, йому невідомо. Також додав, що 18.10.2020 року ввечері собака сусіда ОСОБА_2 , яка була без повідка та намордника, кинулась на його дворічного сина. Син упав на землю та був наляканий. Після чого він застосував проти собаки перцевий балончик з ціллю, щоб собака більше не напала на дитину, оскільки вона бігала навкруг та лаяла. У бік ОСОБА_2 він не направляв балончик і не висловлювався нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 18.10.2020 року приблизно о 20-05 годині він пішов вигулювати свою собаку. Оскільки собака тягне, він виходив з під`їзду позаду неї. Коли собака вже була на дворі, він почув якийсь крик. Злякавшись крику, собака побігла назад у під`їзд і так трапилось, що зірвався нашийник. Після чого собака знов побігла з під`їзду. Він кликав собаку і коли наздогнав її, намагався надягнути на неї нашийник. Коли він це робив, то відчув якесь шипіння і зрозумів, що ОСОБА_1 розпилив у його бік якийсь балончик. Оскільки ОСОБА_1 не припиняв свої дії, то він замахнувся у його бік рукою, в якій був поводок та нашийник.

Свідок ОСОБА_3 18.10.2020 року ввечері, приблизно о 20-00 годині вони з чоловіком ОСОБА_1 та дворічним сином приїхали додому. Вона разом з дитиною вийшли з машини і пішли до під`їзду. Син йшов попереду, вона за ним. В цей час з під`їзду вибігла собака без повідка та намордника та збила сина з ніг. За собакою з під`їзду вийшов сусід ОСОБА_2 . Вона взяла сина на руки і відбігши до автомобіля, заспокоювала його, а чоловік, захищаючи свою родину, випустив перцевий балончик в бік собаки. А ОСОБА_2 кинув у бік чоловіка ОСОБА_1 цеглину. Чому він це зробив, їй невідомо. Чоловік не висловлювався нецензурною лайкою.

Вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Тобто, об`єктом дрібного хуліганства є громадський порядок, честь і гідність громадян, а об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в активних діях, а саме нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В ході розгляду даного протоколу встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, спокій кого з громадян порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

В якості доказів правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення від 12.11.2020 року, заява ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт чергового журналу єдиного обліку Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області. Однак, суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт чергового журналу єдиного обліку Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а лише процесуальним засобом фіксації обставин, які встановлені особою, яка здійснює фіксацію подій.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази та документи, що свідчать про порушення громадського порядку і спокою громадян, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не відображають усіх ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення в їх сукупності.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що при збиранні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області були поверхово зібрані докази.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що встановлені при розгляді даної адміністративної справи обставини, які послугували підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не підтверджені достатніми доказами.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП слід вважати не доведеною, а адміністративну справу по відношенню до нього такою, що підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 26, 36, 173, 247, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії ВАБ 175693 від 12.11.2020 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Т. О. Комплєктова