Справа № 405/309/20
провадження № 3/405/75/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління Держпраці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працююча на посаді директора Кропивницького будівельного коледжу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Кропивницького будівельного коледжу при наданні викладачу за сумісництвом Федотовій М.О. щорічної основної та додаткової відпустки терміном 65 календарних днів, згідно наказу від 10.06.2019 №64/вк не забезпечила нарахування та виплату за бажанням ОСОБА_2 компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, - визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у вчиненому. По суті вчиненого адміністративного правопорушення пояснила, що в червні 2019 ОСОБА_2 звернулась з заявою про надання відпустки та компенсацію щорічної невикористаної відпустки за 2019 рік, проте компенсація за невикористану відпустку не виплачено одночасно із відпускними через те, що в цей час, тобто з червня по серпень на підприємстві відпускна компанія, у відпустку одночасно йде приблизно 100 чоловік, у зв`язку з чим в цей час коштів на надання ОСОБА_2 компенсації за невикористану відпустку не було в наявності. Однак вже на початку вересня 2019 року при звільненні останньої всі виплати були проведені.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №КР4588/391/АВ/П/ПТ1, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Кропивницького будівельного коледжу при наданні викладачу за сумісництвом Федотовій М.О. щорічної основної та додаткової відпустки терміном 65 календарних днів, згідно наказу від 10.06.2019 №64/вк не забезпечила нарахування та виплату за бажанням ОСОБА_2 компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, тобто адміністративне правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 провину;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка вказала, що на момент підписання ОСОБА_2 заяви на відпустку вона тимчасово виконувала обов`язки директора Кропивницького будівельного коледжу на час перебування директора ОСОБА_3 на лікарняному. На час підписання ОСОБА_2 заяви ОСОБА_1 запропонувала їй ( ОСОБА_2 ) почекати до виплат основних нарахувань, оскільки всі викладачі коледжу в липні-серпні йдуть у відпустку, тому на виплату відпускних потрібна велика сума коштів, а в цей період їх (коштів) завжди не вистачає. Після чого, з лікарняного вийшов директор і її повноваження закінчились. З 15.07.2019 її призначено на посаду директора коледжу. 04.09.2019 ОСОБА_2 звільнена коледжу, тому всі виплати їй здійснені в повному обсязі;

- заявою ОСОБА_2 від 12.06.2019, в якій вона просить надати їй 34 дні відпустки, а інші 24 дні щорічної відпустки компенсувати відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про відпустки»;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №КР4588/391/АВ від 23.12.2019 Кропивницького будівельного коледжу, яким встановлено, порушення вимог ч. 4 ст. 83 КЗпП, а саме при наданні викладачу за сумісництвом Федотовій М.О. щорічної основної та додаткової відпустки терміном 65 календарних днів, згідно наказу від 10.06.2019 №64/вк не нарахована та відповідно не виплачена за бажанням ОСОБА_2 компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки» (далі Закон) заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

Згідно з п. 1 та п. 2 ст. 23 Закону витрати, пов`язані з оплатою відпусток, передбачених статтями 6, 7, 8, 13, 14, 15, 15-1, 16, 18-1 і 19 цього Закону, здійснюються за рахунок коштів підприємств, призначених на оплату праці, або за рахунок коштів фізичної особи, в якої працюють за трудовим договором працівники.

В установах та організаціях, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, оплата відпусток провадиться із бюджетних асигнувань на їх утримання.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні, що також кореспондується з п. 4 ст. 83 КЗпП.

При цьому, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але не становить значної суспільної небезпеки, оскільки вчинено через відсутність в достатньому обсязі коштів на підприємстві, яке фінансується відповідно до п. 9.6 Статуту за рахунок коштів державного бюджету, освітніх субвенцій, місцевих бюджетів, що, зокрема підтверджується наданими в судовому засіданні документами: довідкою з інформацією лімітних асигнувань (червень-серпень 2019 року), помісячним планом використання бюджетних коштів на 2019 рік. Крім того, вся сума компенсації за невикористану відпустку була виплачена ОСОБА_2 ще 04.09.2019 року, що підтверджується розрахунковим листом від 04.09.2019.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, при вирішенні питання про застосування до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення положень ст. 22 КУпАП крім малозначності вчиненого правопорушення суд також враховує, що ОСОБА_1 раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувалася, докази про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися.

Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.

За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.

Керуючись статтями 22, 41, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП -закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Олексій Іванович Майданніков