Справа № 156/1005/20
Номер провадження: 3/156/503/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Іваничівського ВП Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

05.10.2020 року на розгляд до Іваничівського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих матеріалів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2020 року слідує, що ОСОБА_1 14.09.2020 р. о 07 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Ковель-Нововолинськ-Жовква, 81 км. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотеста «Драгер-3578», чим порушив п. 2.9А ПДР України.

В судові засідання, які було призначено на 18.11.2020 року, 27.11.2020 року, 08.12.2020 року та 11.12.2020 року ОСОБА_1 не з`являвся, судові повістки не отримував, однак на адресу суду від ОСОБА_1 надходили клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку з тим, що він перебуває на лікуванні, а саме на самоізоляції терміном 21 день. 11.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим що у нього виявлено COVID-19.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. ОСОБА_1 було роз`яснено, що під час карантину він може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Таким чином, Закон передбачає можливість участі в судовому засіданні, не виходячи з дому, за допомогою власного мобільного пристрою чи персонального комп`ютера.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу і що розгляд відбудеться за сповіщенням суду, з 16.10.2020 року не вжив жодних заходів для явки до суду жодного разу, подавши суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на самоізоляції, не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, не забезпечив участь свого представника при розгляді справи, тому вважаю, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі ОСОБА_1 з метою його своєчасності. Разом з тим слід зазначити, що з наданих суду клопотань про перебування особи на лікуванні жодного разу не було пред`явлено оригіналу довідки з медичного закладу. Тим більше, як вбачається із відповіді КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» ОСОБА_1 згідно наявної медичної документації перебував на стаціонарному лікуванні з 02.07.2020 року по 07.07.2020 року. Пізніше надано відповідь, що ОСОБА_1 забір мазків на проходження ПЛР тесту не проводився. Також як вбачається із інформаваної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів ОСОБА_1 добровільно погодився проходити самоізоляцію терміном 14 днів, а не 21 день як повідомляв суд.

Тобто, враховуючи вищевикладене, правопорушник мав можливість взяти участь у судовому засіданні як поза межами приміщення суду, чи уповноважити адвоката на представництво його інтересів, не був позбавлений можливості подати письмові пояснення, докази щодо обставин справи, подати клопотання, заяви по суті, однак, таким правом не скористався.

Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП по даній категорії справ становить три місяці і спливає 14.12.2020 року то вважаю необхідним розглянути справу без його участі по наявних в матеріалах справи доказах.

З огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3,5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230265 від 14 вересня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

- чеками приладу «Drager Alcotest 6810» з якого вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тести від 14.09.2020 року о 07:58 год. та 08:02 год. показали результати 0,66 % ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`янніня з використанням спеціальних технічних засобів з яким ОСОБА_1 погодився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.09.2020 року згідно яких він підтверджує факт керування автомобіля та те, що з протоколом згідний.

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

- відеофіксацією правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як встановлено судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: приладу «Drager Alcotest 6810», результат якого склав 0,66 %, тести проведені 14.09.2020 року, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння, особу та майновий стан порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33-35, 221, 251, 252, 268, 283, 284, 130 ч. 1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., (призначення платежу: 21081100; код ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); р/о UA0003070) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко