Справа № 603/137/20
Провадження № 3/603/52/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054965 від 27.02.2020 року ОСОБА_1 27.02.2020 року приблизно о 11 год 55 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила психологічне та фізичне насильство відносно співжителя ОСОБА_2 , що виразилося у словесних образах, нецензурній лайці, приниженні, залякуванні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала та суду пояснила, що проживає разом із ОСОБА_2 , який того дня прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння. З цього приводу між ними розпочався словесний конфлікт, а опісля ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження. Ствердила, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності.

Допитаний у судовому засідання 28.02.2020 року ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно у зазначені у протоколі дату і час між ним та його дружиною виник словесний конфлікт, очевидці якого відсутні. У зв`язку з суперечкою, яка супроводжувалася нецензурною лайкою, він викликав працівників поліції, які і склали протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, погодившись із тим, що у зв`язку з перебуванням чоловіка у стані алкогольного сп`яніння між ними виник конфлікт, під час якого вони обопільно висловлювалися нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_2 з конфлікту приводу дав аналогічні пояснення.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, очевидці події відсутні.

У матеріалах справи, окрім протоколу, є рапорт працівника поліції, зі змісту якого слідує, що 27.02.2020 року о 11:55 год надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що за місцем спільного проживання дружина вчиняє насильство в сім`ї. Виїздом по місцю проживання встановлено, що між ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_1 за місцем їхнього спільного проживання виник словесний конфлікт, внаслідок чого виникло домашнє насильство. Вищевказані особи перебували в стані алкогольного сп`яніння, що виражалося в нечіткій вимові, ході та запаху алкоголю з ротової порожнини. Обом винесено термінові заборонні приписи.

Судом з`ясовано, що за даним фактом працівниками поліції складено два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На переконання суду, надані письмові матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого чоловіка, а підтверджують наявність лише факту сварки між подружжям, що також було встановлено у судовому засіданні з пояснень учасників провадження.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема немає об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а суб`єктивна сторона правопорушення має характеризуватися наявністю вини у формі умислу, а тому дана справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.Г. Гудкова

Суддя: Ю. Г. Гудкова