№ 3/755/8617/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором магазину «Червоний маркет», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 352378, 15 листопада 2020 року, о 12 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9-А, ОСОБА_1 , яка являється адміністратором магазину «Червоний маркет», не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що у протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення, яка повинна формулюватися шляхом викладу встановлених на місці події обставин та фактів, які дають підстави особі, яка складає протокол, інкримінувати особі порушення відповідних норм закону, у даному випадку постанови Кабінету Міністрів України, щоб кваліфікувати дії такої особи. Таким чином, у протоколі не зазначено порушені нею вимог (пунктів) вищезазначеної постанови. При цьому, відповідно до пп. 4 п.15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (зі змінами), не заборонено приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення за умови торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами та торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень. Таким чином, у магазині, вказаному в протоколі, є асортимент продуктів харчування, а більше 60 відсотків торгівельних площ магазину зайняті продуктами харчування, виробами медичного призначення та кормами. Тому, 15.11.2020 року магазин працював відповідно до вимог пп. 4 п.15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (зі змінами), в тому числі, зі здійсненням адресної доставки замовлень.

Крім того, не виконавши вимоги ст. 256 КУпАП, працівником поліції не розкрито спеціальний суб`єкт даного адміністративного правопорушення - посадової особи. Натомість, в протоколі зазначається, що вона займає посаду адміністратора магазину. Акти законодавства, відомчі і галузеві акти (постанови, рішення, розпорядження), які прийняті для запобігання розповсюдження коронавірусної хвороби (COVID-19)» та визначають умови, правила і режим роботи закладів роздрібної торгівлі, адресовані суб`єктам господарювання. В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Однак, вона, як фізична особа-підприємець не зареєстрована і будь-яку господарську діяльність не здійснює. Також, вона не являється посадовою особою суб`єкта господарювання - юридичної особи, а є особою, яка не уповноважена забезпечувати виконання постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (зі змінами) та вирішувати питання щодо режиму роботи магазину. За вказаною у протоколі адресою, в магазині, здійснює господарську діяльність «ФОП ОСОБА_2 ». Таким чином, вона взагалі не являється суб`єктом інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому, в її діях відсутній його склад, тому і протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складено безпідставно. Жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, до суду не надано. У матеріалах справи знаходиться лише службова документація та рапорт, які не можуть слугувати доказами вчинення нею адміністративного правопорушення, отже, обставини, викладені у протоколі, взагалі нічим не підтверджені, оскільки не мали місця.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно до ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 15 листопада 2020 року, о 12 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9-А, ОСОБА_1 , яка являється адміністратором магазину «Червоний маркет», не вжила заходів щодо його закриття, чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 року

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме - до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів його вчинення, зокрема, пояснень свідків, відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі. Зокрема, із долучених фото також не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи не долученого жодного доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність або зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Зокрема, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 352378, не зазначено який пункт та частину постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року порушила ОСОБА_1 .

Враховуючи надані докази в їх сукупності, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підтверджень наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим,провадження у справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: