ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1271/20 Справа № 201/8945/20 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бондаренка Є.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , о 22 годині 00 хвилин, умисно висловлювалася нецензурними словами, а також погрожувала нанесенням тілесних пошкоджень та фізичною розправою в сторону своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з нею, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Бондаренко Є.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2020 про визнання винною ОСОБА_1 . Стягнути з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у сумі 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок). Стягнути з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області судовий збір за розгляд апеляційної скарги Дніпровським апеляційним судом у сумі 630 грн 60 коп. (шістсот тридцять гривень шістдесят копійок) на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права виходячи з наступного.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №163684 від 12 вересня 2020 року не зазначено дату, коли було нібито скоєно адміністративне правопорушення (зазначено лише час - 22-00 год.). Не встановлено та не опитано не тільки свідків, але навіть і саму потерпілу (у відповідних графах протоколу запис не залучались, не відібрано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу на те, що надані до суду документи не тільки не підтверджують наявність адміністративного правопорушення, а і суперечать один одному. Згідно рапорту виклик на службовий планшет екіпажем «Легіон-311» у складі лейтенанта поліції ОСОБА_3 та мол. лейтенанта ОСОБА_4 о год. 22 хвил., а на місце події за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд.32, ув. 33, прибули о 22 год. 21 хвил., тобто більш за годину до виклику. Згідно цього ж було відібрано письмові заяви від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу адміністративного правопорушення, проте до матеріалів адміністративної справи вони не долучені і до суду не надані. У складеному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що потерпілий не залучався, а пояснення по суті порушення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні. Крім того, у протоколі зазначено, що заяви та клопотання не надходили. Не розуміє, чому якщо протокол про адміністративне правопорушення складено ОСОБА_3 , виїзд на місце здійснювався екіпажем у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а рапорт про обставини виїзду та складення протоколу написано працівником поліції ОСОБА_5 .

Вважає, що витяг з бази ІПС Армор не підтверджує вчинення адміністративного правопорушення.

Інформація, що міститься у зазначеному витязі, свідчить про те, що саме ОСОБА_2 (у дівоцтві - ОСОБА_6 ) неодноразово вчиняла не тільки психологічне, а і фізичне насильство. Так, 05.05.2015 в ході патрулювання нарядом поліції до них звернулась ОСОБА_1 з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ножем її донькою ОСОБА_6 . За вказаним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001099 від 06.05.2015. Крім того, 20.04.2015 ОСОБА_1 зверталась до органів поліції за фактом погроз з боку її доньки ОСОБА_6 . Також не відповідає вимогам законодавства и постанова суду від 28.09.2020 року про визнання винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Проте, у вказаній постанові серед анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що датою її народження є 03 жовтня 2020 року, що не відповідає дійсності. Взагалі не зрозуміло, яким чином суд встановив анкетні дані особи, яка притягається до відповідальності за її відсутності.

Зазначає, що коли прибув на судове засідання о 12-00 год. 28.09.2020, якому секретарем було повідомлено, що дату наступного судового засідання буде надіслано на мобільний телефон ОСОБА_1 , суд розглянув справу за відсутності як ОСОБА_1 , так і її захисника адвоката Бондаренка Є.Є.

На думку апелянта, посилаючись на заяву ОСОБА_1 від 22.09.2020, суд спотворив її зміст, зазначивши, що остання просить не застосовувати до неї сурову міру покарання, тоді як за змістом заяви ОСОБА_1 просить взагалі не застосовувати до неї покарання, оскільки жодного адміністративного правопорушення вона не вчиняла.

Приходячи до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , суд, не досліджуючи зміст наданих матеріалів, обмежився лише формальним переліченням наданих документів, не зазначивши чим саме вони підтверджують вину ОСОБА_1 та чи є вони взагалі доказами по справі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді адвокат Бондаренко Є.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, на думку суду першої інстанції винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом серії АА № 163684, копією рапорту інспектора та витяг відповідно до яких остання вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , о 22 годині 00 хвилин, умисно висловлювалася нецензурними словами, а також погрожувала нанесенням тілесних пошкоджень та фізичною розправою в сторону своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з нею, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції припустився процесуальних порушень.

Як вбачається з матеріалів, у вказаному протоколі не зазначено дату, коли було вчинено адміністративне правопорушення (зазначено лише час - 22-00 год.). Не встановлено та не опитано свідків, потерпілу, не відібрано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, у резолютивній частині суд визнав винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, ОСОБА_1 , але адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави накладено на ОСОБА_7 , що також унеможливлює ідентифікацію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_8 , про місце й час розгляду справи, розглянув справу за її відсутністю, а відтак порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП в якій зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Також відповідно до ч. 4 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк.

Однак, як вбачається з матеріалів протокол про адміністративне правопорушення серії АА163684 був складений 12.09.2020 року, натомість судовий розгляд був проведений поза межами строків передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП, а саме 28.09.2020 року без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Стосовно апеляційних вимог щодо стягнення з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області судовий збір за розгляд апеляційної скарги Дніпровським апеляційним судом, слід зазначити наступне.

Згідно ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Крім того, п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 630,6о грн. за подачу апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року, про що свідчить оригінал квитанції (а.с. 23), хоча сплата такого не передбачена КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року як таку що винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бондаренка Є.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року- скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений нею судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року (справа №201/8945/20) в сумі 630,60 грн., відповідно до оригіналу квитанції від 07.10.2020 (номер квитанції №0.0..1) код отримувача 37989274, УК у Шевченківському районі м.Дніпра/Шев.р/22030101.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко