печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Мамед О.Ю. прокурора Цисова Д.А. захисника Вдовиченко Н.Ф., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звільняючись з посади начальника відділу моніторингу та аналітики управління зв`язків із громадськістю та засобами масової інформації Генеральної прокуратури України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Вдовиченко Н.Ф. заперечували проти протоколу та зазначила, що ОСОБА_1 не повинна була подавати декларацію перед звільненням у зв`язку з чим просила закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, особи, що притягається до адміністративної відповідальності підтримала захисника.

Прокурор у судовому засіданні підтримав викладені в протоколі обставини та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення захисника, особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 31.07.2014 № 1752 ц ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу моніторингу та аналітики управління зв`язків із громадськістю та засобами масової інформації Генеральної прокуратури України.

Наказом Генеральної прокуратури України від 10.06.2013 № 667-ц ОСОБА_1 присвоєно юриста 1 класу, а 05.10.2011 вона склала присягу працівника прокуратури.

Згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 12.11.2019 № 1413 ц ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 15.11.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, яка з 15.11.2019 припинила виконання функцій держави, зобов`язана була подати декларацію перед звільненням не пізніше 00 хв. 00 год. 14.12.2019.

Декларацію перед звільненням, подала лише 20.01.2020 (унікальний ідентифікатор документу 39bb35bc-dl58-48ac-a454-4f254edc6d10).

При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_1 встановлено, що з 15.11.2019 (день припинення функцій держави) до 13.12.2019 (останній день подачі декларації перед звільненням) ОСОБА_1 заходила в «особистий кабінет» створила та подала декларацію після звільнення, проте дій з метою створення та подачі вищевказаної декларації перед звільненням не здійснювала.

Відповідно до відомостей Реєстру ОСОБА_1 зареєструвалася у Реєстрі 17.10.2016, подала 7 декларацій. Оскільки ОСОБА_1 не одноразово подавала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 відомо послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Реєстру. Таким чином, ОСОБА_1 не вжида заходів для подання декларації перед звільненням у встановлений законодавством строк.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 в поточній бесіді реєстру зазначила: «сьогодні, подавала декларацію та щойно помітила, що у мене відображається дві декларації «після звільнення». Тому я зробила висновок про те, що попередню декларацію я помилково визначила таку, як «після звільнення», хоча вона реально відноситься до типу «перед звільненням». Я зробила ненавмисну помилку, оскільки протягом тривалого часу знаходжуся у декретній відпустці, виховую 4 дітей та не брала участі у тренінгах щодо правильного запонення декларації. Під час звільнення з органів прокуратури в кадрах та в бухгалтерії мене не попереджали про порядок заповнення відповідних документів. Обіцяю найближчим часом подати правильну деларацію, яка відноситься до типу «перед звільненням».

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 заздалегіть достаменно було відомо про необхідність подати відповідну декларацію до 00 хв. 00 год. 14.12.2019 року. У ОСОБА_1 існувала реальна можливість виконати свій обов`язок, однак вона подала декларацію перед звільненням лише 20.01.2020. Наведене прямо та беззаперечно вказує на усвідомлення ОСОБА_1 характеру та значення своїх дій (бездіяльності).

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника , притягнення до адміністративниї відповідальності вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність, передбачених ст.35 КУпАП, немає.

Враховуючи вказане, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 420 гривні 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець