Провадження № 33/801/95/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Берегового О.Ю.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №234099 від 01 листопада 2018 року, водій ОСОБА_1 о 01 год. 50 хв., 01 листопада 2018 року в м. Вінниця по вул. Гонти, 12, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає дійсності, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин судом першої інстанції, зокрема відсутності доказів на належне повідомлення його про час дату та місце розгляду справи, відсутності доказів на підтвердження того, що його зупиняли та складали вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, та з урахуванням того, що у нього склались неприязні стосунки з працівником поліції, внаслідок чого, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення у його відсутності, просив оскаржувану постанову скасувати та направити справу на новий розгляд.

Також, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, справа була розглянута в його відсутності, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2018 року він не отримував.

Відповідно до вимог ст.ст. 245 ,251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, зокрема клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку, що дане клопотання належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути апелянту, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

В апеляційній скарзі особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду. Доводи стосовно того, що постанову суду він не отримував, та його не повідомляли про дату та час розгляду справи, - не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження з наступних підстав.

Як встановлено, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи відносно нього, в судовому засіданні апеляційного суду самостійно підтвердив те, що йому було відомо про складення 01 листопада 2018 року стосовно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 повідомлявся про судове засідання призначене на 20 листопада 2018 року, телефонограмою (а.с. 9). Оскільки сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про день та час розгляду справи шляхом відправлення телефонограми і не передбачено нормами КУпАП, однак повідомлення ОСОБА_1 у такий спосіб сприяло своєчасному повідомленню про день та час розгляду справи.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Вінницького міського суду від 29 листопада 2018 року в справі № 127/28743/18 надіслана до реєстру 04 грудня 2018 року та її оприлюднено 06 грудня 2018 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише через 1 рік 1 місяць та 24 дні 22 січня 2020 року звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 01 листопада 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ, як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

Отже в задоволенні клопотання про поновленні строку апеляційного оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2018 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий