Справа № 203/4398/20
Провадження № 3/0203/2894/2020
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.12.2020 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Васіна Л.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Ігрек», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 546402 від 20 листопада 2020 року, водій ОСОБА_1 20 листопада 2020 року о 12 годині 40 хвилин у м.Дніпрі по пр.Дмитра Яворницького керував автобусом РУТА 25 Д, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів міським маршрутом №101 понад встановлену кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, а саме перевозив 23 пасажира, чим порушив п.п.9,10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення. Пояснив, що 20 листопада 2020 року, дійсно, здійснював перевезення пасажирів міським маршрутом №101. На його прохання вийти з транспортного засобу, оскільки є обмеження у зв`язку з карантином, пасажири не реагували, іншим чином не міг обмежити людям доступ до громадського транспорту.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , а також, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що останній, здійснював перевезення пасажирів міським маршрутом №101, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння передбачену технічною характеристикою на ТЗ, чим порушив п.9,10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року. Однак, порушення яке інкримінується ОСОБА_1 передбачено п.2 п.11 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, ст. 44-3 КУпАП є банкетною такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Відповідно до п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено основні терміни, зокрема, регулярні пасажирські перевезення це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Так, посадовою особою, якою складено протокол, взагалі не встановлено та не ідентифіковано суб`єкта господарювання, яким здійснюється відповідна діяльність з пасажирських перевезень, в матеріалах справи відсутні відповідні установчі документи цього суб`єкту господарювання та відомості відносно правового статусу вказаного перевезення.

Крім того, до протоколу не долучено відповідних документів на підтвердження наявності трудових відносин між суб`єктом господарювання, яким здійснюється відповідна діяльність з пасажирських перевезень та ОСОБА_1 . Також, відсутні докази з приводу кількості місць для сидіння цього транспортного засобу, що можуть бути підтверджені його технічною характеристикою, визначеною в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою наданий рапорт, складений старшим інспектором відділу БДР УПП в Дніпропетровській області Андрєєвим Ю., однак цей рапорт не може вважатись об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, і, у даному випадку, виконує відповідні функції нагляду за дотриманням правил щодо карантину людей, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Отже, дослідивши наявні матеріали справи у сукупності із наданими поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні, суддею не встановлений факт порушення останнім п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, оскільки жодних доказів, які б вказували на те, що керований ОСОБА_1 автомобільний транспорт здійснює саме регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах і має відповідні дозвільні документи, до матеріалів справи не долучено, як і не долучено жодних доказів того, що кількість пасажирів у вказаному транспортному засобі перевищувала встановлену норму, як то, пояснень свідків чи очевидців правопорушення, належної відеофіксації порушення на боді-камеру тощо.

Додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення фотографії, які роздруковані на аркуші паперу, належним чином не завірені, тому не можуть вважатися належним доказом по справі, і судом не приймаються до уваги.

Інші допустимі і належні докази правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні і судом не встановлені. Жодного свідка не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, які б свідчили про зафіксовані у протоколі обставини, щодо вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Тож, приймаючи до уваги суворість можливого стягнення у вигляді штрафу у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, посадова особа, що склала протокол, повинна була забезпечити відповідне доказування факту вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, а також, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому, відсутність будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в даному випадку не дає можливості беззаперечно кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведена, а тому, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А. Васіна