Справа 556/1880/20
Номер провадження 3/556/928/2020
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року.Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , приватний підприємець,-

За ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 23.11.2020 року, серії ВАБ №342652, ОСОБА_1 21.11.2020 року, як власник магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , порушила карантинні обмеження, а саме працював відділ з надання послуг громадського харчування, за столиками перебували відвідувачі, чим порушила підпункт 1 пункту 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р із змінами,вчинила адміністративне правопопрушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала і суду пояснила, що 21.11.2020 року після 15.00 год. до магазину «М`яско» приїхали постачальники та заносили товар до закладу. Інших відвідувачів не було. Після чого вантажник ОСОБА_2 та водій ОСОБА_3 присіли за стіл та чекали пусту тару.Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складався без її участі, копія протоколу їй не вручалась, права їй не роз`яснювалися, надати пояснення щодо правопорушення їй ніхто не пропонував, інформацію про неї поліцейські взяли з інформаційного стенду. З матеріалами цієї справи вона ознайомилися лише в суді. Вказала, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, а тому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В своїх письмових поясненнях свідки - ОСОБА_2 ОСОБА_3 (працівники закладу) зазначили, що вони працюють в у ФОП ОСОБА_1 , 21.11.2020 року після 15.00 год. знаходились в приміщенні магазину «М`яско», після того як розгрузили товар чекали на пусті ящики.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши письмові пояснення свідків ОСОБА_2 ОСОБА_3 , та наявні в адміністративній справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, які полягають у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення обов`язково має містити посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №342652 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 21.11.2020 року, як власник магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , порушила карантинні обмеження, а саме працював відділ з надання послуг громадського харчування, за столиками перебували відвідувачі, чим порушила підпункт 1 пункту 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р. із змінами,вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, із дослідженого відеозапису було встановлено, що файл фіксації події не містить даних про дату здійснення відеофіксації події, ким вона здійснювалася та на яких процесуальних підставах, як і не має даних, яким технічним засобом.

Крім того, CD -RW-диск із відеозаписом не був належним чином упакований, поганої якості, а також відсутні будь-які відомості про те, яким чином, коли та ким цей диск був виготовлений. Надано фотознімки без зазначення дати та часу здійснення фотозйомки, що не може розцінюватися належним доказом по даному адміністративному правопорушенню.

На вказаному диску події зафіксовані фрагментарно, видно: двоє чоловіків , які сидять за столом в приміщенні.

Таким чином, із дослідженого судом вказаного диска відеофіксації та фотознімків не можливо встановити хто ці чоловіки.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків правопорушення, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи наявні лише рапорти поліцейських СРПП Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Приходько Р. від 21.11.2020 р., ОСОБА_4 від 23.11.2020 року.

Однак, рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем.

Дана позиція викладена зокрема у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року, справа № 489/4827/16-а, де зазначено, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а Верховний Суд зазначено, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 р. N 1100 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України в підпункт 1 пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (станом на дату вчинення правопорушення), викладено в такій редакції:Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення проте, що ОСОБА_1 порушила вимоги передбачені підпунктом 1 пункту 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 в редакції станом на 21.11.2020 року (час складання протоколу), не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відповідно до вимог статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вище наведене, факт порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.44-3 КУпАП, об`єктивними і належними доказами не підтверджено.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП , суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Статею 62 Конституції України закріплена презумція невинуватості особи, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.ст.1,8 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов"язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що дії під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3, 8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

Постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: Котик Л.О.