ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/512/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.44-3КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Строценя Т.О.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Строцень Т.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року прийнято рішення визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 44-3 КУпАП, в редакції до внесення змін згідно із Законом № 1000IX від 06.11.2020, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Як визнав суд, 01 листопада 2020 року о 00 год. 30 хв. підприємець нічного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на вул. Злуки, 45 в м. Тернополі ФОП ОСОБА_1 допустив приймання відвідувачів в розважальному закладі, чим порушив пп. 3 п. 11 відповідно до п.15 постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 та протокол № 39 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенноекологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23 жовтня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (в редакції до внесення змін згідно із Законом № 1000 IX від 06.11.2020 р.).

В апеляційній скарзі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвокат Строцень Т.О. вважає постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 листопада 2020 року необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Свої доводи мотивує тим, що працівниками поліції під час перевірки та складання протоколу не встановлено жодної особи, яка користувалася послугами закладу Алюр у вказаний час чи перебувала у приміщенні клубу, а також не допитано щодо даних обставин жодного свідка (очевидця).

Також вказує, що долучені фото та відеоматеріали до справи жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 20.11.2020 року як пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляди справи, а тому не був присутній під час судового засідання, а повний текст постанови отриманий ним 03.12.2020 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечив факт роботи розважального закладу, як про це зазначено у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення і тому просить задовольнити апеляційну скаргу, подану його адвокатом; захисника Строценя Т.О., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить поновити строк на апеляційне оскарження і скасувати постанову суду першої інстанції, закривши провадження по справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проводився без участі останнього.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Будь-які відомості щодо направлення ОСОБА_1 копії постанови суду від 20 листопада 2020 року в матеріалах справи відсутні.

Натомість, в матеріалах справи містяться відомості про отримання ОСОБА_1 04.12.2020 року копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року, згідно поданої ним заяви про ознайомлення зі справою.( а.с. 29)

Апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Строцень Т.О. 09 грудня 2020 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Так, відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суд першої інстанції обмежився перерахунком наступних доказів: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 401536 від 03 листопада 2020 року; рапорт від 01 листопада 2020 року; лист Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області № 11411/01/24/820 від 30 жовтня 2020 року; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В02 № 654446; фотоматеріали та матеріали відеозапису.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Також, з огляду на те, що з часу прийняття Постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року до дня складання протоколу про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2020 року в неї неодноразово вносились зміни, в протоколі про адміністративне правопорушення, як і в постанові суду, не зазначена редакція нормативного акту, на який посилаються працівники поліції та суд.

Судом не враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка та понятого, незважаючи на те, що правопорушення працівниками поліції зафіксовано в присутності значної кількості осіб, згідно фото та відеоматеріалів долучених до матеріалів справи.

Наведені вище обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 приписам ст.256 КУпАП, якими регламентовано вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Рапорт працівника поліції, який в судовому засіданні не допитувався та копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі.

Не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 фото та відеоматеріали, на які зіслався місцевий суду, мотивуючи свій висновок про притягнення його до адмінвідповідальності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого проводився розгляд справи, відсутні будь-які відомості щодо проведення фото- та відеофіксації правопорушення, а також у протоколі не зазначено, що будь-які фото та відеоматеріали долучаються до матеріалів справи.

Окрім того, вказані фото та відеоматеріали жодним чином не свідчать про факт приймання відвідувачів в закладі розважальної діяльності, оскільки наявні на них зображення відображають рекламний плакат та осіб, які знаходяться поряд з розважальним закладом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, не відповідають фактичним обставинам справи і містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за якою Тернопільським міськрайонним судом притягнуто його до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, відповідальність за які передбачена ст.44-3 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, а відтак провадження по справі відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Строценю Т.О. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Строценя Т.О. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.