Справа № 465/3267/20 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/1705/20 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у місті Львові в складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю захисника Ощипок О.З., представника потерпілого Кулеби В.М., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 04 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 04.11.2020 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 2451,75 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 03 червня 2020 року о 12 год. 24 хв. у м. Львові на перехресті вул. Стрийська Максимовича, керуючи транспортним засобом марки, ДЕО Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом МЕРСЕДЕС-БЕНЦ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась по вул. Стрийській в напрямку центру, в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3 «Б», 10.1 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підтримання апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, зокрема належним чином не досліджено висновок експерта №15/2/1002 від 28.09.2020 року, який на переконання апелянта не відповідає фактичним обставинам справи, зазначеним доказом не надано питання про швидкість учасників ДТП перед на настанням пригоди, а тому накий не може бути використаний в справі як доказ, а також судом не досліджено інші докази, що містяться в матеріалах справи. Крім цього, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з нього витрати за проведення експертизи, оскільки КУпАП не передбачає порядок стягнення витрат на залучення експерта.

Розглянувши матеріали справи №465/3267/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Оскаржуваною постановою суду провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 вставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення 03.06.2020 року, через що апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції минув трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , що передбачений ст.38 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, останнім в мотивувальній частині постанови суду було встановлено лише те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому правомірно в резолютивній частині зазначено рішення про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без зазначення про вину ОСОБА_1 у скоєному.

Щодо апеляційних вимог апелянта про те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з нього витрати за проведення експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, постановою Франківського районного суду м.Львова від 15.07.2020 року в цій справі було призначено судову авто технічну експертизу та поряд з цим постановлено, що таку слід провести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України, тобто експертиза в справі була проведена за бюджетні кошти.

В подальшому, оскаржуваною постановою суду, якою закрито провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат за проведення судової експертизи.

Однак, на переконання апеляційного суду зазначене рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки чинним КУпАП не передбачено стягнення судових витрат, в тому числі, за проведення експертиз, призначених за рахунок Державного бюджету України.

Більше того, на думку апеляційного суду, стягнення витрат у справах про адміністративні правопорушення є можливим лише за умови накладення на особу адміністративного стягнення, що у цій справі не відбулося.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат слід скасувати та постановити нове рішення, а в решті постанова суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 04 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Скасувати постанову Франківського районного суду м.Львова від 04 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 в частині стягнення процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи на користь держави.

Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в розмірі 2451,75 гривень віднести в рахунок держави.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.