Справа № 675/1977/20
Провадження № 3/675/759/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 виданого Ізяславським РВУМВСУ в Хмельницькій області від 23.02.2015,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснивши порушнику права, передбачені ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 20 вересня 2020 о 15 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала його нецензурною лайкою, внаслідок чого завдала шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи в судовому засіданні розповіла свою версію подій, а саме 20.09.2020 о 15 год. 30 хв. між нею та її чоловіком дійсно відбувся конфлікт, під час якого вони один до одного виражалась нецензурною лайкою, але домашнього насильства вона не вчиняла. У наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють в чиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2020 о 15 год. 30 хв. за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинила психологічне насильство відносно чоловіка ОСОБА_1 , а саме виражалася в його адресу нецензурною лайкою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно рапорту слідчого Лисюка від 20.09.2020, останній вказував, що 20.09.2020 надійшло повідомлення зі служби 102 за заявою ОСОБА_2 про те що його дружина вчиняє насилля, а саме викидає його речі.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , останній вказував, що його дружина виражалася до нього нецензурною лайкою, та в подальшому викидала його речі на дорогу, тому він викликав поліцію для того щоб вони провели профілактичну бесіду з дружиною.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 лише обвинувачується у тому, що вона виражалася нецензурною лайкою в адресу свого чоловіка, та завдала шкоду його психічному здоров`ю.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Фабула правопорушення викладена у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.09.2020 року не відповідає диспозиції ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, лише одні письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть свідчити про застосування до нього домашнього насильства зі сторони його дружини, оскільки остання в судовому засіданні вказувала, що ОСОБА_2 також виражався в її сторону нецензурною лайкою.

Інших доказів на спростування показів ОСОБА_1 до матеріалів адміністративного провадження не долучено.

Таким чином, в межах пред`явленого обвинувачення вбачається, що між ними виник конфлікт.

Проте, конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, конфлікт не є домашнім насильством.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доки її вину не доведено згідно з законом.

Розам з тим, зібраними у справі доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, яка передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може в ході розгляду даної справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на час розгляду справи доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суду не надано, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ізяславський районний суд.

Суддя Р. В. Пашкевич