Справа № 465/3463/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/1317/20 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2020року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09.06.2020 о 01:40 год. у м. Львові, на перехресті вулиць Стрийська-Сахарова керував транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд не врахував скасування адміністративної відповідальності за таку категорію правопорушень; суд не мав права застосовувати стягнення; посилання на лист Касаційного кримінального суду є безпідставним, так як лист не є джерелом права.

У судове засідання ОСОБА_1 , його захисник Кісь О.Р. не з`явились, причини неявки апеляційному суду не повідомили. Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 та його захисника Кісь О.Р. в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

11.12.2020 ОСОБА_1 , подано письмові пояснення, в яких він зазначає про те, що під час зупинки транспортного засобу працівники поліції запропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», він не погодився, та неодноразово наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, зазначав, що не вживав в цей день алкоголю, проте працівники поліції не реагували на його слова. Також зазначає, що у протоколі не зазначено, що водію пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі. У поясненнях свідків, також не зазначено про відмову водія від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 09 червня 2020 року серії ДПР № 274465 (а.с.1);

відеозаписом із нагрудних камер поліцейських відповідно до яких 09.06.2020 ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, під час спілкування із яким, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також, поліцейським звернено увагу ОСОБА_1 на те, що такий вже був сьогодні (09.06.2020) зупинений працівниками поліції, та відносно нього було складено протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, із роз`ясненням заборони подальшого керування автомобілем, яку ОСОБА_1 не виконав, та продовжив керувати автомобілем. Жодних зауважень ОСОБА_1 не висловлював, як не висловлював таких під час оголошення поліцейським змісту протоколу та підписав такий (а.с.3);

рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батьльйону 3 УППП у Львівській області Канюха І.І. від 09.06.2020 про те, що патрулюючи в складі екіпажу Омега 451, 09.06.2020 о 01.20 год отримали повідомлення від заступника командира роти 3 батальйону 3 про те, що водій транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 на вулиці Стрийській, керує транспортним засобом, та ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Даний транспортний засіб було виявлено та зупинено на перехресті вулиць Сахарова-Стрийська, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому на водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с 4);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.06.2020 про те, що 09.06.2020 о 01.50 год. у м. Львові на перехресті вулиць Стрийська-Сахарова, були запрошені працівниками поліції бути присутніми, як водію автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 було запропоновано пройти тест на предмет вживання алкоголю на що водій відмовився на місці, а також відмовився слідувати до медичного закладу (а.с.5-6);

довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 15.06.2020 про те, що згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений від адміністративної відповідальності за скоєння 08.11.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 21 КУпАП, на підставі постанови Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2020 (а.с 9).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Твердження апелянта про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису події від 09.06.2020 поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Зі сторони ОСОБА_1 не було жодних зауважень, а відтак зазначення ОСОБА_1 у письмових пояснення, що він наполягав на проведені огляду в медичному закладі не відповідає дійсності.

Щодо тверджень наведених у письмових поясненнях, що ні у протоколі, ні у поясненнях свідків не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, такі апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в такому зазначено наступне: «09.06.2020 о 01 год. 40 хв. у м. Львові перехрестя Стрийська-Сахарова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху» (а.с.1).

Також, про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, як на місці зупинки, так і в медичному закладі чітко зазначили свідки у своїх письмових поясненнях (а.с.5-6).

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що при поданні апеляційної скарги, ОСОБА_1 у своїх доводах зазначав, що суд не врахував скасування адміністративної відповідальності за таку категорію адміністративного правопорушення. Натомість у поданих письмових поясненнях вже зазначає, що наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, але не був доставлений на огляд працівниками поліції. Зазначене не відповідає дійсності із врахуванням відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, відповідно до яких, такого бажання ОСОБА_1 не висловлював, а зміну доводів суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без опдатного вилучення транспортного засобу накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування адміністративної відповідальності за таку категорію правопорушень апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

Підстава для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або підвпливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, відпроходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існувала, як на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, так і після набрання ним чинності. Отже, суд застосовує чинну редакцію частини 2 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Тому, доводи ОСОБА_1 про скасування відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах

?