Справа №591/7688/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Капкін О. Б.
Номер провадження 33/816/74/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/7688/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.12.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілої - ОСОБА_3 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, оскільки останній необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про виклик свідків, не допитав іншого учасника ДТП, свою вину він не визнавав і постанова не відповідає дійсності, а п. 16.6 ПДР не порушував, так як завершував маневр, в той час як у зустрічного транспорту вже був забороняючий рух сигнал світлофору.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.12.2019 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 29.11.2019 о 14:55 в м. Суми по вул. Харківська в районі буд. 32, керуючи ТЗ Рута 25 СПГ н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вул. Харківська - СКД, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не надав перевагу ТЗ, що рухався в зустрічному напрямку прямо, та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.6 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, доводи потерпілої ОСОБА_3 про залишення рішення судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 285876 від 29.11.2019, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч на регульованому перехресті, при зеленому сигналі основного світлофору на надав перевагу т/з, що рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п. 16.6 ПДР, і в обґрунтування висновків свого рішення поклав такі докази вини останнього як: його пояснення в суді, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, а також послався на п. 16.6 ПДР і ст. 124 КУпАП як на правову підставу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, висновки судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Зокрема, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, крім іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Ухвалюючи своє рішення, суддя суду першої інстанції не дотримався вимог закону, а саме не дослідив безпосередньо в судовому засіданні та не виклав у постанові наявні у матеріалах цієї справи докази, а також не обґрунтував і не умотивував належним чином свої висновки у процесуальному рішенні. При цьому залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про виклик і допит свідків, показання яких мають суттєве значення для справедливого вирішення справи.

Зокрема, обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251 і ст. 280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Прийняття суддею суду першої інстанції необґрунтованого та невмотивованого рішення також є безумовною підставою для його скасування через порушення норм процесуального права, оскільки право на отримання належним чином умотивованого судового рішення є процесуальним елементом і складовою «права на справедливий суд», гарантованого ст. 6 Конвенції та національним законодавством України.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Вартою уваги в контексті вмотивованості постанови судді є правова позиція, викладена в окремих рішеннях ЄСПЛ, зокрема у рішенні № 19997/02 від 15.02.2007 в справі «Болдя проти Румунії» (Boldea v. Romania), згідно якої «суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити».

Повертаючись до обставин справи, ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив та пояснив, що 29.11.2019 керуючи т/з Рута по вул. Харківській з метою виконання повороту ліворуч у напрямку вул. СКД, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору та зупинився, даючи дорогу т/з, які рухалися в зустрічному напрямку прямо. Після того як зустрічний транспорт зупинився та загорівся забороняючий рух сигнал світлофора, почав завершувати рух через перехрестя і в цей момент відбулося зіткнення з т/з Volkswagen Polo, який рухався по вул. Харківській у зустрічному напрямку.

Допитані апеляційним судом свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (кожен окремо) підтвердили зазначені вище обставини, надавши показання, згідно яких т/з Volkswagen Polo н.з. НОМЕР_2 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, а водій т/з Рута завершував виконання маневру ліворуч, після чого відбулося зіткнення.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність особи, яка керує т/з, настає, за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження т/з. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НП чи підзаконних НПА, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а відповідно п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу т/з, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що водій ОСОБА_1 виконуючи поворот ліворуч, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, та надавши дорогу т/з, що рухалися в зустрічному напрямку, почав завершувати рух через перехрестя, у той час як водій т/з Volkswagen Polo виїхала на перехрестя на забороняючий рух сигнал світлофору, після чого відбулося зіткнення.

Доводи потерпілої ОСОБА_3 відносно того, що в момент виїзду на перехрестя був зелений сигнал світлофору є необгрунтованими, оскільки спростовуються показаннями як ОСОБА_1 , так і свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які були безпосередніми очевидцями ДТП і які є неупередженими у своїх судженнях, так як є сторонніми і випадковими особами, незнайомими із сторонами справи, підстав не довіряти яким апеляційний суд не має. При цьому на думку апеляційного суду водій ОСОБА_1 цілком правильно виконав п. 16.8 ПДР, яким передбачено, що «водій, який виїхав на перехрестя згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді».

Таким чином, між діями водія т/з Рута ОСОБА_1 та настанням ДТП відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки останній не порушив п. 16.6 ПДР, внаслідок чого відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження в справі не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю, оскільки доказами в справі є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які у свою чергу встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому постанову судді не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, що тягне за собою її скасування через неправильне застосування норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 23.12.2019 відносно ОСОБА_1 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.