Справа № 466/6352/20 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/1503/20 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника Віняра Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.08.2020 близько 02 год. 51 хв. на вул. Митрополита Андрея, 5, у м. Львові керував транспортним засобом марки «BMW 118d», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП ЛОР "ЛОМЦП та ТУ у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №000396 від 14.08.2020, чим порушив вимоги п. 2.9 а. ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що поліцейський не проводив його огляду, та не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а він не відмовлявся від огляду. Тому поліцейський не мав права скеровувати його на огляд до медичного закладу. Зазначає, що лікарем було порушено порядок проведення огляду. Так, у затвердженому Інструкцією 1452/735 бланку Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в п.18 вказано, що при використанні технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі необхідно два обстеження з перервою 20 хв. між ними. Однак, повторного обстеження не проводили, а результат 0,26 %о, вважає недостовірним. Припускає, що могли відбутись певні маніпуляції з метою штучного створення факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейський говорив йому, що вважає, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, проте такий стан їм не вдалось довести. Зазначає, що поліцейськими невірно кваліфіковано подію вказану у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність лише судноводіїв, а він не керував жодним судном. Проте, дана обставина залишилась поза увагою судді.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник Віняр Ю.С. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та пояснив, що 14.08.2020 на вул. Митрополита Шептицького його зупинили працівники поліції, запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхавши до медичного закладу. Він погодився, але в медичному закладі йому надали для проходження огляду прилад «Драгер», який він продув і результат показав 0,26%о. Огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Віняра Ю.С., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та п.8, п.10, п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103: огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Працівниками поліції не було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274013 від 14.08.2020, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №000396 від 14.08.2020 та іншими матеріалами справи.

Однак при цьому суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з відеозапису події від 14.08.2020, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування у поліцейських виникла підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським пред`явлено вимогу про проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`янінні в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився та був доставлений працівниками поліції до медичного закладу, однак там проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на те, що скеровувався для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всупереч вимог ст. 266 КУпАП, а також положень згаданих вище Інструкції та Порядку, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не проводився, а було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, при тому, що ОСОБА_1 на такий не направлявся.

У матеріалах справи наявний акт медичного огляду, в якому при заповненні графи зовнішній вигляд обстежуваної особи зазначено, що стан шкіри блідо-рожевий, натомість у направлені на огляд, в графі ознаки сп`яніння зазначено - алко/нарко поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, звужені зіниці.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції критерію допустимості доказів не відповідають, і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Отже, поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку щодо необхідності проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння з подальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, він вважається недійсним.

Таким чином у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише судноводіїв, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які як до 01 липня 2020 року, так і після цієї дати вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

У результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Тому, доводи апеляційної скарги, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише судноводіїв є безпідставними.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах