Cправа № 127/4047/20
Провадження № 3/127/1230/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

про закриття справи

04 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Служби безпеки України Департаменту контррозвідки Головного управління військової контррозвідки 9 управління за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону на посаді помічника начальника центру (з організаційно штатної роботи, майора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали від Служби безпеки України Департаменту контррозвідки Головного управління військової контррозвідки 9 управління про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 10 від 06 лютого 2020 року, в період з 01 січня 2020 року по 11 січня 2020 року в приміщені секретної частини Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону майором Ткачуком Д.М. в порушення наказу т.в.о. командира Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону № 3 від 02 січня 2020 року «Про проведення загальної перевірки секретного та мобілізаційного діловодства, наявності документів, порядку їх обліку, розробки та зберігання за 2019 рік», плану роботи комісії по проведенню загальної перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації, порядку їх обліку, розробки та зберігання в групі секретного документального забезпечення за 2019 рік, постанови КМ України №939 від 18 грудня 2013 року «Про затвердження порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях» п. 436 Порядку, плану по проведенню загальної перевірки, а саме не здійснив перевірку фактичної наявності матеріальних носіїв секретної інформації виданих виконавцям та не вніс відповідних записів в журнали обліку. Цими діями було порушено вимоги ст. 39 ЗУ «Про державну таємницю», п. 436 Порядку № 939, та вчинено правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці».

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання, у якому останній просив суд закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Клопотання мотивовано тим, що Наказом ТВО начальника ВМКЦ ЦР № 3 від 02 січня 2020 року «Про проведення загальної перевірки наявності секретних документів, справ та інших матеріальних носіїв секретної інформації за 2019 рік» ОСОБА_1 призначено членом комісії по проведенню загальної перевірки матеріальних носіїв секретної інформації. Відповідно до вимог зазначеного наказу та Плану загальної перевірки наявності таємних документів у ВМКЦ ЦР за 2019 рік у термін з 08 січня 2020 року по 10 січня 2020 року ОСОБА_1 виконувались заходи із загальної перевірки наявності таємних документів. Заходи з перевірки наявності документів зазначених у пунктах 12-16 Плану ОСОБА_1 виконані у повному обсязі, документи обліковані у журналах № 1, № 3 та № 14 перебували у наявності. Вимог наказу ТВО начальника ВМКЦ ЦР № 3 від 02 січня 2020 року ним не порушено та під час роботи у складі комісії дотримувався затвердженого Плану. За результатами проведеної перевірки складений акт, підписаний головою та членами комісії (у тому числі ОСОБА_1 особисто) та затверджений ТВО начальника ВМКЦ ЦР згідно з яким стан роботи і ведення таємного діловодства в основному відповідає вимогам керівних документів у сфері охорони державної таємниці. Наявність таємних документів відповідає обліку. Втрати таємних документів і розголошення таємних відомостей не виявлено. 06 лютого 2020 року оперуповноваженим 1 відділу 9 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України капітаном Завгороднім В.А. здійснювалась перевірка документів, що зберігаються у приміщенні секретної частини та складений протокол щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП, через нездійснення фактичної перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації виданих виконавцям та не внесення відповідних записів у журнали обліку. У протоколі від 06 лютого 2020 року датами вчинення правопорушення зазначений період з 01 січня 2020 року по 11 січня 2020 року у той час як відповідно до наказу ТВО начальника ВМКЦ ЦР № 3 від 02 січня 2020 року загальна перевірка МНСІ комісією здійснювалась у період з 08 січня 2020 року по 10 січня 2020 року. Не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме: не вказано які саме МНСІ не перевірені у виконавців та в яких саме виконавців вони знаходились; не вказано, в які саме журнали обліку не внесені записи. Перевірка матеріальних носіїв секретної інформації виданих виконавцям під час роботи комісії не здійснювалась, оскільки робота із МНСІ у ВМКЦ ЦР здійснюється лише на робочих місяцях у Секретній частині (приміщення № 13 будівлі 10/40) та за межі Секретної частини виконавцями не виносяться. У період проведення загальної перевірки та роботи комісії МНСІ виконавцям не видавались та зберігались у приміщенні Секретної частини. Передумов (загроз) до витоку секретної інформації не було, виконання вимог режиму секретності не порушено. Разом з тим, посадова інструкція помічника начальника центру (з організаційно-штатної роботи) ВМКЦ ЦР не передбачає виконання обов`язків щодо вжиття заходів із забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Старший оперуповноважений 1 відділу 9 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України капітан Завгородній В.А. у судовому засіданні обставини викладені у протоколі № 10 про адміністративне правопорушення підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та особу, яка уповноважена на складання протоколу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення законодавства про державну таємницю, зокрема, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Відповідно до вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить зазначення даних щодо конкретних фактичних обставин вчинення особою правопорушення, тобто вказане у ньому загальне формулювання за змістом не містить відображення об`єктивної сторони складу вчиненого правопорушення.

Також, з поданого протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається які саме матеріальні носії секретної інформації не перевірені у виконавців та в яких саме виконавців вони знаходились, не вказано, в які саме журнали обліку не внесені записи.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладено неповно.

Крім того, докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не свідчать про наявність вини ОСОБА_1 , а містять тільки характеризуючі ознаки.

Натомість, ОСОБА_1 було надано витяг з акту, затвердженого ТВО начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону полковником м/с о/п Столяренко О. 11 січня 2020 року, з якого вбачається, що комісія у складі: голови начальника відділення персоналу та стройового підполковника м/с Доценка І. та членів комісії помічника начальника центру (з організаційно-штатної роботи) майора Ткачука Д. та начальника секретної частини працівника ЗСУ ОСОБА_2 у період з 08 по 10 січня 2020 року, провела загальну перевірку наявності, порядку обліку, зберігання і оберт цілком таємних і таємних документів за 2019 рік і стану роботи по забезпеченню режиму секретності у центрі. Результатом перевірки було встановлено, що стан роботи і ведення таємного діловодства в основному відповідає вимогам керівних документів у сфері охорони державної таємниці. Наявність таємних документів відповідає обліку. Втрати таємних документів і розголошення таємних відомостей не виявлено.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, надаючи оцінку кожному доказу, наявному в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк