Провадження № 3/761/5215/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Литвин О.О., за участю особи, відносно якої складені адміністративні протоколи, ОСОБА_1 , захисника Колокольнікова В.А., прокурора Кіча О.М., Спусканюка Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

01 липня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 22 червня 2020 року № 30/19, відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), будучи службовою особою, згідно пункту «а» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 29 жовтня 2019 року, перебуваючи в приміщенні АРМА, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановлених законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з видачею наказу № 504 від 29 жовтня 2019 року «Про порушення дисциплінарного провадження та відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків», відповідно до якого, стосовно начальника юридичного управління АРМА ОСОБА_2 , до дій та прийнятих рішень якого мав неприязне та негативне ставлення, порушено дисциплінарне провадження.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 01 липня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 22 червня 2020 року № 30/20, відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), будучи службовою особою, згідно пункту «а» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 29 жовтня 2019 року, перебуваючи в приміщенні АРМА, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, видав наказ № 504 від 29 жовтня 2019 року «Про порушення дисциплінарного провадження та відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків», відповідно до якого стосовно начальника юридичного управління АРМА ОСОБА_2 , до дій та прийнятих рішень якого мав неприязне та негативне ставлення, порушено дисциплінарне провадження.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Захисник Колокольніков В.А. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, наполягав на закритті провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні надав свої пояснення, згідно якими він до 27 грудня 2019 року обіймав посаду голови АРМА. 28 жовтня 2019 року до нього як до керівника вказаної установи надійшли доповідні записки начальника управління діловодства, ресурсного забезпечення та організації закупівель ОСОБА_3 стосовно забруднення каналів водовідведення (каналізації) на першому та цокольному поверхах та стосовно виявлення факту відсутності частини оригіналів документів в номенклатурних справах за 2017 -2019 роки. Проаналізувавши вказані доповідні записки, зокрема з яких вбачалось, що під час обстеження 24 жовтня 2019 року каналізаційних труб першого та цокольного поверхів виявлено, що засмічення каналізаційних труб відбулось внаслідок скидання в унітаз паперу, який порізаний знищувачем для паперу та в період з 04 жовтня 2019 року до 24 жовтня 2019 року начальник Управління менеджменту активів ОСОБА_4 та начальник Юридичного управління ОСОБА_5 у позаробочий час, отримали шляхом умовлянням охоронця ключ від кабінету, до якого вони взагалі не мали жодного відношення, потрапили в кабінет в якому надалі було виявлено нестачу майже 70 наказів з основної діяльності АРМА. Таким чином, розуміючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо були причетними до зникнення документів, він як керівник видав наказ «Про порушення дисциплінарного провадження та відсторонення державних службовців від виконання посадових обов`язків», на підставі вказаних доповідних записок. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що відкриття дисциплінарної справи відносно ОСОБА_5 , який є керівником юридичного підрозділу, не є його помстою чи іншим якимось приватним інтересом у зв`язку з поданням останнім до органів досудового розслідувань заяв щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, а він діяв відповідно як керівник державної служби та у спосіб передбачений Законом України «Про державну службу», оскільки невчинення таких дій, зокрема не видання наказу щодо здійснення дисциплінарного провадження, призвели б до його бездіяльності як керівника та в подальшому притягнення його до відповідальності. Більш того, він як голова АРМА самостійно не приймає рішення щодо застосування в тому числі і до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення, а лише приймає рішення, які йому пропонує дисциплінарна комісія за наслідками здійснення дисциплінарного провадження.

Допитана як свідок ОСОБА_3 надала пояснення, згідно яких вона працює на посаді начальника управління діловодства, ресурсного забезпечення та організації закупівель АРМА. Так, 24 жовтня 2019 року начальником відділу діловодства, звернення громадян та доступу до публічної інформації Управління діловодства, ресурсного забезпечення та організації закупівель ОСОБА_6 , під час огляду номенклатурних справ, встановлено факт відсутності частини оригіналів наказів з основної діяльності за 2017-2019 роки. При цьому, 02 жовтня 2019 року о 21 год. 14 хв. до неї зателефонував співробітник охорони ОСОБА_7 , який чергував в той час в приміщенні АРМА та повідомив, що начальник Управління менеджменту активів ОСОБА_4 та начальник Юридичного управління ОСОБА_5 беруть ключ від кабінету № 102, на що дозволу від неї не було надано. При цьому, того ж дня, приблизно о 21 год. 30 хв. до неї зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив, що вони взяли ключі від кабінету № 102 та спустились у підвал, щоб забрати там речі, які вони зберігали. На наступний день, 03 жовтня 2019 року, вона провела бесіду з співробітниками охорони про недопущення в подальшому подібних ситуацій, на що останні повідомили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через центральний вхід АРМА ніякі речі не виносились. Крім того, 24 жовтня 2019 року о 12 годині 25 хвилин було виявлено, що в санвузлах цокольного та першого поверху будівлі АРМА, яка знаходиться на балансі ДП «Спецагро», відбулось засмічення каналізаційних труб, внаслідок скидання в унітаз (розміщений на першому поверсі) паперу, який порізаний знищувачем для паперу та в підвалі будівлі АРМА працівниками ДП «Спецагро», під час обстеження каналізаційних труб, було виявлено поліетиленові мішки для сміття з папером, який порізаний знищувачем для паперу. Аналізуючи вказані обставини, вона склала доповідні записки на ім`я голови АРМА ОСОБА_1 та 28 жовтня 2019 року повідомила його про вказані обставини. При цьому свідок ОСОБА_3 повідомила, що в ході повідомлення ОСОБА_1 про вказані вище обставини, останній не проявляв будь яких емоцій щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та не застосовував будь-яких дисциплінарних стягнень до останніх, а лише проставив резолюцію «Для підготовки наказу щодо здійснення дисциплінарного провадження з відстороненням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ».

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, заслухавши думку ОСОБА_1 , захисника Колокольнікова В.А., прокурорів Кіча О.М. та Спусканюка Р.Ю., а також проаналізувавши пояснення свідка ОСОБА_3 та надані в судовому засіданні матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При цьому наявність приватного інтересу може створювати потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, у якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, та реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Крім цього, за міжнародним стандартом ОЕРС поняття реального конфлікту інтересів тлумачиться як конфлікт між суспільно-правовими обов`язками та приватними інтересами державної посадової особи, при якому його приватні інтереси, що витікають з положення державного посадовця як приватні особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання ним офіційних обов`язків або функцій.

При цьому для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особи, і кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Таким чином, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_5 24 жовтня 2019 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення ним, як головою АРМА та іншими посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 382, 388 КК України, у зв`язку з чим, маючи приватний інтерес, 29 жовтня 2019 року видав наказ про порушення дисциплінарного провадження та відсторонення від виконання посадових обов`язків, зокрема ОСОБА_5 .

Однак вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Так, 28 жовтня 2019 року на розгляд ОСОБА_1 , який обіймав посаду голови АРМА надійшла доповідна записка начальника управління діловодства, ресурсного забезпечення та організації закупівель ОСОБА_3 № 444/11-19 стосовно виявлення факту відсутності оригіналів документів в номенклатурних справах та доповідна записка № 4458/11-19 стосовно забруднення каналізації на першому цокольному поверсі приміщення АРМА, папером, який порізаний знищувачем для паперу.

За результатами розгляду зазначених доповідних записок ОСОБА_1 у межах повноважень Голови АРМА, який наділений повноваженнями керівника державної служби, був виданий наказ № 504 від 29 жовтня 2019 року про порушення дисциплінарного провадження стосовно начальника Юридичного управління АРМА ОСОБА_5 та відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

При цьому, під час видачі вказаного наказу у ОСОБА_1 , як голови АРМА, що мав службові та представницькі повноваження, приватного інтересу, зокрема помсти, зумовленої негативним та неприязним ставленням до дій ОСОБА_5 , не було, що підтверджується як дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, так і поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , наданими в ході судового розгляду.

Так, відповідно до ст. 63 Закону України «Про державну службу», керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності. Безпосередній керівник державного службовця має право вносити клопотання керівнику державної служби про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку. Керівник державної служби, який в установленому цим Законом порядку не вжив заходів для притягнення підпорядкованого йому державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок, а також не подав матеріали про вчинення державним службовцем адміністративного проступку, корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, кримінального правопорушення до органу, уповноваженого розглядати справи про такі правопорушення, несе відповідальність згідно із законом.

Статтею 72 Закону України «Про державну службу» встановлено, що рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи керівником державної служби, зокрема головою АРМА, під час видання наказу № 504 від 29 жовтня 2019 року, вимушений був діяти відповідно до вимог закону, в тому числі згідно ст.ст. 63, 72 Закону України «Про державну службу», оскільки він не володів у даному випадку жодними дискреційними повноваженнями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , в ході видання наказу № 504 від 29 жовтня 2019 року про порушення дисциплінарного провадження та відсторонення ОСОБА_5 від виконання посадових обов`язків не діяв в умовах негативного, неприязного ставлення та не з метою помсти останньому, а відтак у його діях відсутній конфлікт інтересів та порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

У зв`язку з викладеним вище, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 172-7, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Мартинов Є.О.