Справа №590/378/20
Провадження №3/590/222/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Бондарчук Я.П.

розглянувши матеріали, які надійшли від Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем-консультантом в магазині Аврора, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

- за ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №324102 від 06.04.2020 року: 06.04.2020 року приблизно о 11-48 год. за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині Аврора ОСОБА_1 , будучи продавцем-консультантом магазину (управляючою магазину за усною домовленістю з роботодавцем), не забезпечила закриття відділів з продажу канцелярських приладів, що призвело до їх реалізації ОСОБА_2 , а саме: маркерів для виділення тексту, чим порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року №255, абз.2 п.п.8 п.2), за що передбачено адміністративну відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, у зв`язку з карантином та поширенням епідемії коронавірусу. Додатково особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту заперечень ОСОБА_1 , наданих до суду, вбачається, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом зазначеного правопорушення та у неї відсутній умисел, тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю. Зауважує, що магазин Аврора здійснює торгівлю продуктами харчування та товарами, які відносяться до засобів гігієни, а також кормами, насінням і садивним матеріалом. Зазначена торгівельна діяльність відповідає положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року №255).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, санкція ст.44-3 КУпАП передбачаю відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до пп.8 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року №255) встановлено заборону до 24 квітня 2020 року роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів.

За змістом вищевказаного пп.8 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року №255) робота суб`єктів господарювання з роздрібної торгівлі продуктами харчування та товарами, які відносяться до засобів гігієни, а також кормами, насінням і садивним матеріалом дозволена.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З наданих особою, що притягається до адміністративної відповідальності, роздруківок з відеокамер спостереження, що розташовані в магазині, вбачається, що в магазині здійснюється торгівля продуктами харчування та товарами, які відносяться до засобів гігієни, а також кормами, насінням і садивним матеріалом.

В той же час до протоколу про адміністративне правопорушення не додані фотографії або відеозаписи з приміщення магазину, з яких би вбачалося, що в магазині Аврора не здійснюється реалізація продуктами харчування та засобами гігієни.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення (проведення несанкціонованого пікету), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі Карелін проти Росії набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, з наданих суду доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, які товари входили до асортименту магазину на момент продажу ОСОБА_2 канцелярських товарів, а саме: маркерів для виділення тексту, в той час як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані роздруковані кадри з камери відеоспостереження магазину, з яких вбачається, що до асортименту магазину включено продукти харчування та товари, які відносяться до засобів гігієни, а також корми, насіння і садивний матеріал.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України встановлено заборону здійснення діяльності певних суб`єктів господарювання, тобто основним критерієм відмежування дозволеної та забороненої роздрібної торгівлі є наявність або відсутність у торгівельному асортименті магазинів встановлених зазначеним підзаконним актом дозволених груп товарів, до яких, зокрема, належать продукти харчування та засоби гігієни. Тобто, у зв`язку із введенням карантину накладено обмеження не на продаж певних товарів, а на діяльність магазинів роздрібної торгівлі, з огляду на їх торговий асортимент. Отже, діяльність магазину Аврора, який здійснює, зокрема, реалізацію продуктів харчування та засобів гігієни, а також кормів, насіння і садивного матеріалу, не обмежена зазначеною постановою, навпаки, вона включається до винятків дозволеної роздрібної торгівлі. За наведених обставин факт незакриття відділів з продажу канцелярських приладів, що призвело до їх реалізації ОСОБА_2 , а саме: маркерів для виділення тексту, у магазині Аврора в жодному разі не становитиме собою вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.40-1, ст.44-3, п.1 ч.1 ст.247, ст.279, ст.280, ст.ст.283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області Я.П. Бондарчук