Справа № 428/1874/20
Провадження №3/428/559/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Луганській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП:

ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Утек-мод» (м.Сєвєродонецьк, вул.Маяковського, 5-б), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 11/26,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 25.02.2020, головний бухгалтер ТОВ «Утек-мод» () ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку в частині завищення від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за що передбачена відповідальність передбачена ч.2 ст.163-1 КУпАП. Протягом року постановою Сєвєродонецького міського суду від 11.06.2019 по справі 428/6298/19 притягалась до адміністративної відповідальності за ст.163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, однак до суду для надання пояснень не з`явилась, про причини неявки суд не повідомлено, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надано. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Як вбачається з протоколу №6 про адміністративне правопорушення від 25.02.2020 ОСОБА_1 ставиться в провину передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП вчинене повторно, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, а тому дії кваліфіковано за ч.2 ст.163-1 КУпАП.

Також в протоколі зазначено, що датою вчинення порушення є 17.01.2020, а постановою суду по справі 428/6298/19 від 11.06.2019 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, в підтвердження чого суду було надано завірену копію постанови.

Диспозиція частини другої статті 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою органом ДПС кваліфіковано дії ОСОБА_1 , встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, якщо такі дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В матеріалах справи наявний акт про результати камеральної перевірки ТОВ «УТЕК-МОД» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на дода-ну вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2019 р. від 11.02.2019 № 12/12-32-04-02/38338502, в якому зафіксовано факт порушення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації» вказано, що при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звернув увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Згідно з вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 підтверджується наданими матеріалами справи. Дії правопорушника кваліфіковано вірно.

Таким чином встановлено повторне порушення ОСОБА_1 , як посадовою особою - головним бухгалтером ТОВ «Утек-мод», встановленого законом порядку ведення податкового обліку в частині завищення від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду

Однак суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: … закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу…

В листі Міністерства юстиції № 6802-0-4-13/11 від 02 серпня 2013 року зазначено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином, та припиняється, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок.

З матеріалів справи, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення та акту перевірки слідує, що правопорушення було 17.01.2020 шляхом подання декларації до ГУ ДПС, що в даному випадку розцінюється судом як дата виявлення порушення, оскільки дані дії були відкритими та жодних перешкод для виявлення не мали.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст.38 КУпАП на час розгляду справи - сплинув.

Також суд наголошує, що зі змісту п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

А тому, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, однак на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 КУпАП сплинули, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП зі встановленням провини правопорушника.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 39, 40-1, ст. 163-1, ст.ст. 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати головного бухгалтера ТОВ «Утек-мод» ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник