Єдиний унікальний номер 722/1366/20
Номер провадження 3/722/543/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №088171, складеного 12.04.2020 року поліцейським СРПП №2 Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області Долінською О. вбачається, що 12.04.2020 року було встановлено що ОСОБА_1 у відповідності до п.4 постанови КМУ від 02.04.2020 року є особою, яка перебуває на самоізоляції (підозра на інфікування), порушила п.17 п.2 зазначеної Постанови КМУ від 02.04.2020 року самовільно залишила місце самоізоляції, а саме перебувала по вул.Польовій у громадянки ОСОБА_2 , однак мала перебувати в АДРЕСА_2 , внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, проте її захисник - адвокат Никифорак В.М. направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без присутності ОСОБА_1 та закрити справу щодо неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.

Згідно постанови КМУ від 11.03.2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» в редакції згідно з постановою КМУ №255 від 02.04.2020 року, на усій території України було встановлено карантин з 12 березня до 24 квітня 2020 року.

Відповідно до п.п.17 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» в редакції згідно з постановою КМУ №255 від 02.04.2020 року забороняється до 24 квітня 2020 року самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.05.2020 року по справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаю, що наявні у справі рапорти працівників поліції від 12.04.2020 року у розумінні ст.251 КУпАП не можуть вважатися належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_3 від 12.04.2020 року та відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції від 12.04.2020 року, на якому зафіксовані усні пояснення ОСОБА_3 , вважаю, що зазначені докази підлягають критичній оцінці на предмет їх належності, оскільки такі пояснення були надані свідком, який не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Окрім того, як зазначено захисником, між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3 існують неприязні стосунки, наявність яких ставить під сумнів правдивість пояснень вказаного свідка.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи інших доказів на підтвердження вказаних обставин, вважаю, що зазначені пояснення свідка не можуть бути однозначно оцінені як достовірний доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, належними і допустимими доказами не доведена.

За таких обставин, вважаю, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Унгурян С.В.