Справа №583/3627/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/544/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 154 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 ,

було визнано винною за ч. 2 ст. 154 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподаткованих мінімумів, що складає 51 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді встановлено, що 31 серпня 2020 року о 20 год. 35 хв. в м. Охтирка, Сумської області по пров. Сумському, на стадіоні ЗОШ № 2, ОСОБА_1 вигулювала собаку потенційно небезпечної породи «Німецька вівчарка» без намордника, внаслідок чого собака вкусила ОСОБА_2 за ногу, заподіявши шкоду здоров?ю останньої, тобто скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, просить скасувати вказану постанову судді та закрити провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не враховано того, що раніше не було зафіксовано жодного факту нападу її собаки на будь кого. Не надано оцінки тому факту, що потерпілій було надано допомогу, оскільки викликано швидку медичну допомогу.

Заслухавши ОСОБА_1 про обставини події, перевіривши матеріали справи, доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Згідно ч. 2 ст. 154 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення санітарно-епідеміологічної безпеки. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, полягає у порученні правил тримання собак, а суб`єктивна характеризується наявністю вини як у формі прямого, так і непрямого умислу.

На обґрунтування висновків свого рішення суд поклав такі докази винуватості ОСОБА_1 , як протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 398551 від 31 серпня 2020 року (а. с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 3 - 4); медичною довідкою Охтирської ЦРЛ (а. с. 5).

ОСОБА_1 в апеляційному суді свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП визнала повністю але не погодилася із постановою судді в частині стягнення конфіскації собаки.

Однак не дивлячись та таку позицію ОСОБА_1 суддею не було враховано того факту, що інкримінована стаття 154 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до певного нормативно правового акту не дотримання якого має тягти адміністративну відповідальність, передбачену як частиною 1 або частиною 2 статті.

Разом з тим, не вказання конкретного нормативно правового акту фактично унеможливлює притягнення особи, оскільки у іншому випадку це б суперечило статті 7 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналіз протоколу про адміністративне правопорушення дозволяє зробити висновок про його не відповідність вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки окрім загального посилання на статтю КУпАП не містить в собі конкретизації норми права, яку порушила саме ОСОБА_1 , коли її собака вкусила ОСОБА_2 .

Досліджуючи вказані обставин справи приходжу до висновку, що у даній справі обов?язкового мали б бути посилання на «Правила утримання собак, котів і хижих тварин в м. Охтирка» від 20 січня 2020 року, з відповідними змінами, які б дозволити чітко визначити які обмеження чи порушення допустила ОСОБА_1 здійснюючи вигул своєї собаки на футбольному полі.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення свідчить, що працівником поліції не було розкрито обов?язковий елемент складу адміністративного правопорушення гіпотизи норми права, в якій зазначаються умови, обставини, з настанням котрих можна або необхідно здійснювати її диспозицію.

Загальне посилання на порушення особою певної норми без її конкретизації не може бути достатнім для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, санкція ст. 154 ч. 2 КУпАП, передбачає конфіскацію тварини. Однак в матеріалах справи відсутні дані про собаку, а також не встановлено кому вона належить, хто є її законним володільцем.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , не дивлячись на її позицію у справі, мають тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною та обґрунтованою, тому це судове рішення підлягає скасуванню у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, таким чином частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподаткованих мінімумів, що складає 51 грн - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.