Справа № 752/559/20
Провадження №: 3/752/1224/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 29.10.2019р. о 00.30 год., перебуваючи за місцем проживання - АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру відносно сестри своєї дружини ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що ОСОБА_2 є сестрою його дружини і постійно проживає разом з ним за зазначеною адресою. ОСОБА_2 здійснює догляд за його дружиною, яка після хвороби є частково паралізованою, та не має можливості самостійно пересуватися. На ґрунті неприязних відносин і необґрунтованих звинувачень ОСОБА_2 про те, що він здасть дружину до інтернату, між ними постійно виникають конфлікти. Не заперечує, що подій, про які зазначено у протоколі відбувалися.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП від 29.10.2019 р., заявою ОСОБА_2 від 29.10.2019 р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.10.2019 р.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно сестри дружини ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення в справах підвідомчих суду може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, останнє правопорушення було вчинено 29.10.2019 р., таким чином, на момент розгляд справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.2,4 ст. 38, ч.1 ст. 173-2, п.7 ч.1 ст.247 279, 280,283,п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко