Справа № 487/8005/19
Провадження № 3/487/253/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Колісниченко В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Псков Росії, громадянина України, який працює завідуючим господарством в Міському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, серії АПР18156833/1847, в якому зазначено: 10.10.2019 за місцем проживання ОСОБА_1 неналежним чином займався вихованням свого сина ОСОБА_2 , який систематично пропускає уроки без поважних причин, домашнє завдання не виконує, постійно порушує статут школи, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що виконує батьківські обов`язки, контролює поведінку сина, який на даний час виправився.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст. 256 КУпАП в ньому не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме об`єктивну сторону проступку, який може виражатися в різних видах адміністративно-караних дій з боку батьків. В протоколі не зазначено в чому проявлялася неналежність виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків.

Посилання в протоколі на те, що він неналежним чином займався вихованням сина, є не конкретним і не розкриває об`єктивної сторони ч.1 ст.184 КУпАП.

Одночасно, відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

За такого, суть адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , конкретно не визначена.

Суть правопорушення (конкретний опис обставин, що мали місце) повинна бути викладена саме у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

До того ж, додані до протоколу докази не підтверджують що ОСОБА_1 неналежним чином займався вихованням сина, як це зазначено в протоколі. Навпаки, в поданні школи вказано, що батько відвідує школу.

Також, які описані у протоколі і ставляться у провину ОСОБА_1 , не відповідають диспозиції (суті правопорушення) ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: в протоколі зазначено що він неналежним чином займається вихованням сина, в той час як суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення не приведено жодної обставини, яка б свідчила, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання сина.

Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Сам по собі одинокий випадок неналежної поведінки дитини не може бути підставою для визнання батьків винуватими в ухиленні від виконання обов`язків щодо виховання дитини.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич