Справа № 216/5630/18
номер провадження 3/2091/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який народився в м. Харків, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року оперуповноваженим відділу протидії корупції управління захисту економіки в Дніпропетровській області було складено протокол № 825 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно- правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, будучи згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією та відповідно до ст. 1 Закону суб`єктом декларування, порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» від 18.05.2012 № 336/2012 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

29.05.2012 ОСОБА_1 прийняв присягу судді.

Наказом голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2012 № 151/К ОСОБА_1 зараховано до штату суду з 11.06.2012,

10.05.2018 наказом № 225-к в.о. голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1 відраховано зі штату суду, згідно рішення Вищої ради правосуддя від 26.04.2018 № 1273/0/15-18 «Про звільнення».

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» судді є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону та відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону є суб`єктами декларування.

Частиною другою ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону

№ 1700-VII (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з

виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище.

Рішенням Національного агентства від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 рішення Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року». Таким чином, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, а перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року.

Згідно примітки статті 50 Закону, до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, віднесено посади суддів.

Тобто ОСОБА_1 , станом на 01.09.2016 будучи суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду, займаючи посаду, яка відповідно до примітки ст. 50 Закону віднесена до категорій посад службових осіб, які займають відповідальне становище, набув обов`язку електронного декларування з 01.09.2016.

Також згідно відповіді від 27.04.2018 №07-530 Національного агентства з питань запобігання корупції на звернення Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 19.04.2018 №4585/39/04-2018 отримано інформацію про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), за період з 01 січня 2018 року по 27.04.2018. Згідно відповіді 02.01.2018 близько 09:00 виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09:50 02.01.2018. Близько 12:00 15.03.2018 Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12:40 15.03.2018 роботу Реєстру відновлено.

За результатами пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), здійсненому 24.09.2018 встановлено, що ОСОБА_2 опублікував декларацію перед звільненням лише 21.09.2018.

На виконання вимог ч.1 ст. 45 Закону, ОСОБА_1 , займаючи посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, 28.10.2016, 17.03.2017 та 20.03.2018 подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2015, 2016 та 2017 роки, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 з вимогами фінансового контролю, передбаченими Розділом VII Закону, з порядком роботи реєстру та вміння користуватися ним.

Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н. М. від 02.03.2017 № 03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Таким чином, ОСОБА_2 , являючись згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону, пункту 2 частини 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, постійно перебуваючи за місцем реєстрації АДРЕСА_1 ) несвоєчасно, а саме 21.09.2018, без поважних причин подав декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що на початку травня 2018 року зі свого особистого персонального комп`ютера планшет «Samsung» подав декларацію передбачену пункту 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», однак внаслідок конструктивних відмінностей експлуатаційно-програмних характеристик систем програмного забезпечення «Android» від операційної системи «Windows», яка є системою що передбачена в якості провідної системи програмного забезпечення при здійсненні функції електронного декларування, подана ним декларація не була опублікована в реєстрі декларацій. Після того, як від співробітників поліції йому стало відомо про те, що його декларація не була опублікована він подав її повторно. Просив провадження у справі закрити за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор Строженко С.О. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що відповідно Указу Президента України «Про призначення суддів» від 18.05.2012 № 336/2012 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 29.05.2012 ОСОБА_1 прийняв присягу судді. Наказом голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2012 № 151/К ОСОБА_1 зараховано до штату суду з 11.06.2012, таким чином, відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, а є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином положення ч. 1 ст. 247 КУпАП виключають можливість здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка включає в себе дослідження доказів на предмет наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Аналогічна позиція узагальнена науково-консультативним висновком Вищого адміністративного суду України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини (http://www.vasu.gov.ua/nkr/pravovi_vusnovky/pravjvi_visnjvki_07.11.2017).

Згідно положень ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у тому числі через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, не встановлюючи вину або невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд дійшов до висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 38, 85, 247, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Бутенко