П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі захисника особи, відносно якої складено протокол адвоката Ковача І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №366305 від 07.12.2019, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює торговим агентом ОСОБА_2 плюс, мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366305 від 07.12.2019 встановлено, що 07.12.2019 о 14 год. 40 хв. в м. Ужгород, вул. Ф.Тихого, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, клопотань про відкладення справи на адресу суду не надходило.

Захисник особи, відносно якої складено протокол адвокат Ковач І.В. під час судового засідання заперечував наявність у діянні його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з мотивів, які викладені в поданих письмових поясненнях. Зокрема, захисник звернув увагу суду на те, що процедура складення протоколу відносно ОСОБА_1 проходила на його думку із суттєвими порушеннями вимог законодавства. Зазначив, що при складенні протоколу його довірителю працівниками поліції не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07.12.2019 року такі були запрошені 07.12.2019 о 14 год. 40 хв. співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та в їх присутності вказаний водій від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку огляду в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння, що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження 07.12.2019 року відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також підтверджується дослідженим судом відеозапису з нагрудного знаку поліцейського, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи. Крім того, з дослідженого в суді наявного у матеріалах справи відеозапису, порушень проведення огляду на стан сп`яніння не вбачається, а під час проведення такого ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також у відповідному закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

За клопотанням захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладався неодноразово з метою виклику свідків, зазначених у протоколі.

В судовому засіданні, за клопотанням адвоката Ковача І.В., в якості свідка допитаний гр. ОСОБА_3 , який пояснив, що був свідком відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 №366305 від 07.12.2019. Так, свідок зазначив, що при складенні протоколу гр. ОСОБА_1 роз`яснювалися права, проте він уваги не звернув що саме. Вказував свідок, що на вигляд особа була не зовсім твереза.

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи слід виходити з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та задоволення повторного клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 , оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення з метою виклику свідка. Вказаний свідок не зявився, причини неявки суду не повідомляв. В матеріалах справи наявні письмові пояснення вказаного свідка, тому суд розцінює це як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

Зволікання з розглядом справи про адміністративне правопорушення може призвести до уникнення особи, відносно якої складено протокол , від відповідальності, яка має настати у разі, якщо буде встановлено у його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Судом, неодноразово викликалось співробітники Управляння патрульної поліції, що оформлювали матеріали, та свідки, що зазначені у протоколі, однак вони до суду жодного разу не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №366305 від 07.12.2019; письмовими поясненнями свідків від 07.12.2019, підписами яких засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №764972 від 07.12.2019; відтвореним та дослідженим під час судового засідання відеозаписом з місця події від 07.12.2019. З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що працівником поліції під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та з`ясовувались обставини на предмет вживання спиртних напоїв та зроблено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Також, матеріали справи містять і розписку водія ОСОБА_1 , відповідно до якої той, маючи посвідчення водія, зобов`язується залишити транспортний засіб, марки, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м.Ужгород, вул. Ференца Тихого, 3.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення захисника Ковача І.В. щодо невчинення його довірителем правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його голослівних твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Посилання сторони захисту на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому маються дані про дату та місце його складання, дані про особу, що її склала та про особу, відносно якої протокол складений, дані про місце, час вчинення правопорушення та його суть.

Не вбачає суд і порушень з боку поліцейських порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як на тому наголосив захисник, оскільки по-перше, сам огляд водія так і не проводився у зв`язку з його відмовою від такого огляду, а по-друге, ОСОБА_1 було чітко вказано на те, що у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння йому пропонується пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, або ж, за його бажанням, в закладі охорони здоров`я від якого він в категоричній формі відмовився.

Крім того, під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом та пояснював працівникам поліції, що поїхав в магазин, та у нього є камера і він все може показати. Жодного посилання на те, що автомобіль не рухався ОСОБА_1 працівникам поліції не доводив. Вказаний відеозапис містить достовірне підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. Крім того, на першому файлі відеозапису на 2 хв. 13 сек. ОСОБА_1 вказує, що не взяв посвідчення водія «бо випив».

Доводи сторони захисту, в тому числі, щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, складання протоколу та проведення огляду не спростовують висновків про те, що 07.12.2019 о 14 год. 40 хв. в м. Ужгород, вул. Ф.Тихого, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, та не є такими, що виключають висновок про доведеність події та/або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Доводи сторони захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимогам закону та порушення прав особи, відносно якої складався протокол, є безпідставними, оскільки протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а про те, що ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, свідчить його підпис у протоколі.

Поряд з цим, стороною захисту не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Твердження сторони захисту про відсутність в його діях події і складу правопорушення, невинуватість ОСОБА_1 , суд розцінює як його захисну позицію, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень. Стягнення у санкції статті 130 КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд враховує обставини визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1 ,221,283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суд О.В.Фазикош