Номер справи 237/8/20
Номер провадження 3/237/258/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.02.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2020 року серії ДПР18 за № 050561, ОСОБА_1 06 грудня 2019 року о 13 годині 30 хвилин в м. Курахове по вул. Перемоги керував автомобілем ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, порушення мови). ОСОБА_1 було доставлено до Мар`їнської центральної лікарні для проходження відповідних аналізів, згідно висновку № 56 від 06.12.19 року, складеного лікарем ОСОБА_2 діагноз гостра наркотична (канабінозна) інтоксикація.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі та зазначив, що він не керував транспортним засобом ВАЗ 2101, а медичний огляд було проведено з грубим порушенням вимог законодавства.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 05.01.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 050561 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок) та є чинним до теперішнього часу.

Згідно п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Законодавче тлумачення терміна «водій» наведене в пункті 1.10 ПДР України, згідно якого водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Таким чином, оглядові підлягають виключно водії транспортних засобів, що, зумовлює необхідність доведення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, факту виконання фізичною особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, функцій водія транспортного засобу, водночас вказані обставини матеріалами справи не підтверджено.

З вказаного приводу суд зазначає, що матеріали здійснення фотофіксації не містять у собі відомостей на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вказаними матеріалами здійснення фотофіксації детально відтворено лише процедуру відібрання біологічних зразків у ОСОБА_1 та процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також, суд зазначає, що на матеріалах відео фіксації також зафіксовано момент зупинення транспортного засобу синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , водночас у зв`язку зі значною відстанню місця розташування відеозаписуючого пристрою та транспортного засобу не вважається за можливе поза розумним сумнівом стверджувати, що особа, яка зафіксована у якості водія транспортного засобу синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 є сами ОСОБА_1 . Також, суд зазначає, що обличчя водія транспортного засобу синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 більшість часу відеозапису працівник поліції стояв обличчям до водія та спиною до відеокамери тим самим перешкоджаючи фіксації ознак обличчя водія транспортного засобу. Крім того, суд звертає увагу також і на той факт, шо на декілька секунд водій транспортного засобу хоч і зафіксований на відеозапису, однак весь цей нетривалий час він був повернутий до відеозаписуючого пристрою боком, тобто у профіль, що, у сукупності зі значною відстанню між відеокамерою та об`єктом відеозапису, свідчить про неможливість однозначно стверджувати про те, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

Вказані доводи суду додатково підтверджуються показами свідка ОСОБА_3 , який у судовому засідання суду пояснив, що ОСОБА_1 в цей час транспортним засобом не керував та за кермом не перебував.

Пунктом 12 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Водночас, суд зазначає, що відповідне направлення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.

Приписами пункту 16 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» закріплено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Водночас, наявний у матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду вказаним вимогам не відповідає, оскільки у вказаному висновку № 56 наявні суттєві розбіжності, а саме зазначено, що датою заповнення висновку є 06 грудня 2019 року, в свою чергу у пункту 12 висновку № 56 поряд із підписом лікаря, який проводив огляд, зазначено зовсім іншу дату 21 грудня 2019 року.

З вказаного приводу судом було направлено відповідний запит до закладу охорони здоров`я, який проводив огляд на стан сп`яніння Комунального некомерційного підприємства «Мар`їнська центральна районна лікарня». З вказаного запиту вбачається, що 06 грудня 2019 року у ОСОБА_1 було взято лише сечу для лабораторного аналізу на вміст наркотичних речовин і лише після одержання результатів лабораторного дослідження, яке проводилось лабораторією Краматорського наркодиспансеру згідно договору № 1 від 13 січня 2020 року, лікар ОСОБА_4 винесла висновок медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З вказаного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що згідно розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Отже, висновок щодо результатів медичного огляду складається виключно на підставі акта медичного огляду безпосередньо після самого медичного огляду, який, з врахуванням того факту, що результат висновку в обов`язковому порядку повинен бути повідомлений в присутності поліцейського особі, яка була доставлена до закладу охорони здоров`я, повинен бути складений в день доставлення особи до медичного закладу. Вказане твердження підтверджується також і вимогами ст. 254 КПК України, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення повинен бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Інакше тлумачення вказаних правових норм, з врахуванням положень ст. ст. 260, 266 КУпАП свідчило б про те, що працівник поліції, встановивши наявність у особи ознак стану сп`яніння та доставивши особу до закладу охорони здоров`я, відібравши біологічні зразки у особи та не дочекавшись відповідного висновку медичного огляду зобов`язаний не перешкоджати продовжити такій особі рух транспортним засобом, створюючи при цьому значні ризики скоєння дорожньо-транспортної пригоду за участю вказаного транспортного засобу.

Залишається незрозумілим чому саме лікарем, який проводив огляд, не було використано експрес-тест, який є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник.

Таким чином, суд зазначає, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено поверхнево, оскільки дії працівника закладу охорони здоров`я у даному випадку обмежились лише огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1 (виміром тиску, оцінка поведінки тощо) та відібранням біологічних зразків для лабораторного дослідження, результати якого були отримані не в день доставляння особи для огляду 06.12.2019 року, а лише через п`ятнацдцять днів, а саме 21.12.2109 року. Також, суд звертає увагу на той факт, що незважаючи на утримання результатів лабораторного дослідження 21.12.2019 року, та винесення лікарем ОСОБА_4 висновку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення було складено не в той же день, а лише 05 січня 2020 року. Будь-якого обґрунтованого пояснення затримки складання протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суддя Кучко Я.Ю.