Провадження №3/760/2835/20
у справі №760/4719/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., при секретарі Олех Ю.М., за участю представника Київської міської митниці ДФС України Панькіна Д.В.,розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,пенсіонер; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.06.2017, орган що видав 4ESP1, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, суд

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2020 року об 11 годині 00 хвилин на митний контроль поступив ОСОБА_1 , який направлявся до Іспанії, м. Аліканте, літаком а/к «SkyUP», рейсом № PQ731 , який своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

«Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно наказу Міністерства фінансів України № 671 від 03.08.2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

ОСОБА_1 , який самостійно обрав спосіб проходження митного контролю «зелений коридор», після перетину пасажиром «зеленої лінії» було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що останній відповів, що має 20 000 євро.

Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку і в службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 20000 євро, що знаходились у одному з відділень сумки пасажира (ручна поклажа).

Готівка пасажиром переміщувалася без ознак приховування.

Зі слів ОСОБА_1 та згідно наданої ним довідки з казино, вказана валюта належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, яка є меншою еквіваленту 10 000 євро.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 9995 євро.

За протоколом про порушення митних правил вилучено 10005 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався та для декларування готівкових коштів на «червоний коридор» не звертався.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «F» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 471 МК України.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 при проходженні митного контролю до інспекторів митниці за консультаціями не звертався, самостійно та впевнено обрав для проходження митного контролю "зелений" коридор під час проходження якого був зупинений інспектором.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про порушення митних правил, поясненнями ОСОБА_1 , актом про проведення огляду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме: обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження.

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованого товару.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення, чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Так, діяння, вчинене ОСОБА_1 ,полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації, що тягне за собою застосування адміністративного стягнення в вигляді штрафу.

З точки зору закону метою конфіскації є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При прийнятті рішення суд враховує, зазначені в судовому засіданні правопорушником обставини.

При цьому, обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено, при прийнятті рішення суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів.

Відповідно до ст.17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд використовує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці зазначає, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норми.

Прикладом такої практики є рішення в справах «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року та «спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає, що застосування адміністративного стягнення в вигляді штрафу є достатнім покаранням та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, передбачених с.1 Протоколу до Конвенції.

Таким чином, враховуючи, щоневнесення ОСОБА_1 відомостей до митної деклараціїжодним чином не заподіює матеріальної шкоди державі, суд вважає, що підстав для застосування додаткового покарання, яке вказане в санкції ст. 471 МК України, а саме конфіскації товару, у суду відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 471, 527-529 Митного кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,пенсіонер; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.06.2017, орган що видав 4ESP1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,пенсіонер; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.06.2017, орган що видав 4ESP1, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень, який підлягає сплаті за наступними реквізитами отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі; Код ЄДРПОУ одержувача: 38050812; р/р № 6010; Банк одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві; МФО: 899998;. Призначення платежу: від (ПІБ) за ПМП від ____№______та постанови суду від ___.___.20__№___, код 050.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,пенсіонер; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.06.2017, орган що видав 4ESP1, судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л.А. Шереметьєва