Справа №150/606/20
Провадження №3/150/312/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_1 », за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №722447 від 22.11.2020 встановлено, що 22.11.2020 о 13 годині 50 хвилин в АДРЕСА_2 в магазині ФОП « ОСОБА_1 », ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, а саме без маски та рукавичок, чим порушила постанову КМУ №64 п.10.1 зі змінами №956 від 13.10.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнала, вказала, що маску приспустила на декілька секунд, оскільки має проблеми зі шкірою на обличчі, на підтвердження чого долучила до матеріалів справи виписку із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 від 16.04.2019, якою виставлено заключний діагноз «Т-клітинна лімфома шкіри привушної ділянки зліва 1-а стадія клінічна група 3». Також зазначила, що користується поліетиленовими одноразовими рукавичками і після кожного розрахунку з покупцем змінює їх на нову пару, в момент прибуття працівників поліції в магазин якраз здійснювала таку заміну використаної пари на нову.

Також захисником ОСОБА_1 , адвокатом Сінчак О.В., який діє на підставі ордеру серія АВ №1008890, заявлено клопотання про закриття даного провадження, оскільки матеріали адмінправопорушення, зафіксованого протоколом, не містять жодних доказів на підтвердження вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 , а також зазначив, що ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а в протоколі невірно зазначено постанову КМУ, яка визначає відповідні правила поведінки під час карантину.

Дослідивши матеріали справи,приходжу до висновку що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП враховуючи наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» внормовано, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані постановами Кабінету Міністрів України, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №722447 від 22.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 порушила п. 10.1 постанови Кабінету Міністрів України №64, без зазначення дати її прийняття, зі змінами №956 від 13.10.2020 року.

Варто взяти до уваги, що встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 визначено постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, однак, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №722447, міститься посилання на постанову КМУ №64 без визначення дати її прийняття, то дані обставини позбавляють суд можливості встановити склад та подію правопорушення.

Окрім того, до матеріалів адмінправопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а лише протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів. Також відповідно до наданих показів ОСОБА_1 в судовому засіданні, та доданих до матеріалів адміністративної справи документів, вбачається що маску вона не знімала, а приспустила на декілька секунд у зв`язку із шкірзахворюванням обличчя, а одноразові поліетиленові рукавички мала намір змінити після клієнта, доказів на спростування даних фактів суду не було надано.

Відповідно до рішень «Малофєєва проти Pocії » від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії » від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи вказані вище обставини, а також з огляду на положення ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому адміністративна справа відносно неї підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 7, 9, 44-3, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Суддя Б.Б. Кушнір