Справа № 135/1510/20
Провадження № 3-зв/135/10/20
ПОСТАНОВА

іменем України

07.12.2020 м.Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин заяву про самовідвід судді Волошиної Т.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Головуюча по даній справі суддя Волошина Т.В., заявила самовідвід про що подала відповідну заяву, згідно якої зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю її помічника ОСОБА_2 , що може викликати у стороннього спостерігача сумніви в здатності винесення неупередженого рішення.

Неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до таких висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею відводу по справі про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, прокурору.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до вказаних процесуальних кодексів зазначено, що суддя не може брати участі у розгляді за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Відповідно, зокрема, до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуха проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані у заяві про самовідвід обставини та підстави для самовідводу є такими, що можуть викликати сумніви в неупередженості судді, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.251, 252, 279 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді.

Відвести суддю Волошину Тетяну Вікторівну від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.155-1 КУпАП ОСОБА_1 .

Постанова не оскаржується.

Суддя