Номер провадження: 33/813/1332/20
Номер справи місцевого суду: 496/3760/20
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Воронової Є.Р.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Лукіна Олега Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою суду першої інстанції від 15 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На дану постанову суду захисник Лукін О.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду є незаконною та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2020 року зазначено, що о 01 год. 30 хвл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Усатово по вул. Берегова, 1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту, однак працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 та він від проходження такого огляду не відмовлявся.

У судовому засіданні судом першої інстанції було допитано лише особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані свідки, ані працівники поліції, що склали протокол допитані не були. Є неприпустимим спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав учасників справи. Судом не надано правової оцінки доказам.

Враховуючи вищезазначене, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ставить питання щодо скасування постанови та прийняття нової, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачаються порушення вимог п.2.5 ПДР у вигляді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098834 від 14 вересня 2020 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 14 вересня 2020 року згідно яких ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився на проходження медичного огляду в їх присутності;

- довідкою інспектора СРПП Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області І. Брінза в якій зазначено, що відповідно до обліків НПУ з адміністративної практики ОСОБА_1 на протязі календарного року за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався та згідно бази даних ІПНП «Цунамі» «Посвідчення водія» на ім`я ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 вересня 2020 року о 01-30 годин в с. Усатово по вул. Берегова, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210700-20» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту.

Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу того, що працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння слід зазначити наступне.

За клопотаннямзахисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , апеляційним судом було допитано у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 , який судом був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, надав пояснення з приводу того, що 14 вересня 2020 року о 01-50 годин в с. Усатово по вул. Берегова, 1, був зупинений співробітниками поліції в якості свідка, та чув як ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 , також судом був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, надав пояснення з приводу того, що 14 вересня 2020 року о 01-30 годин в с. Усатово по вул. Берегова, 1, ним був зупинений водій ОСОБА_1 , який у присутності свідків відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Таким чином доводи апелянта спростовуються доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

При складенні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 дії поліції були узгоджені з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, в редакції діючій на час складання протоколу.

Діїособи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим доводи щодо неправильності встановлення обставин справи, не впливають на суть кваліфікації його дій, так як відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, слід зазначити з приводу посилань апелянта, щодо перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу, що з вересня 2020 року дотепер, навіть після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Лукіним О.О. із заявою про скоєння інспектором поліції злочину до компетентних органів ОСОБА_1 не звертався.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду, щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимогист.33 КУпАПна накладено стягнення у межах санкції ч.1ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева