Провадження № 3/702/14/20
Справа № 702/12/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження

11 березня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем судового засідання Шевчук О.А., за участі адвоката Підчасюка В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи, яка надійшла від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацює, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №067334 від 02.01.2020 ОСОБА_1 , 02.01.2020 о 22 год 25 хв на а/д Монастирище Бачкурине 2 км 550 м, керував автомобілем AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено.

В судовому засіданні 11.02.2020, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав повністю та пояснив, що 02.01.2020 приблизно о 23 год. він стояв з ОСОБА_2 на узбіччі дороги між с. Бачкурино і м. Монастирище. В автомобілі були ввімкнені габарити та аварійна сигналізація. Приблизно через 30 хвилин до них під`їхав патрульний автомобіль. Працівники поліції звертаючись саме до нього, вимагали пред`явити документи та надати пояснення. Він пояснив, що транспортним засобом не керував, і те, що вони лише стояли біля автомобіля та чекали допоки охолодиться автомобіль щоб можна було рухатися далі. Після того, як висловив незгоду з тим, що саме він керував автомобілем, працівники поліції привезли двох свідків з с. Бачкурино, але вони свідчити відмовилися, оскільки вони не бачили події. Після цього свідків відвезли назад в с. Бачкурино. Поліцейський вимагав, щоб він визнав той факт, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Натомість він повідомив працівнику поліції, що документи надавати не зобов`язаний та відмовився визнавати даний факт. На узбіччі дороги вони провели з працівниками поліції приблизно годину. Потім він сів до патрульного автомобіля, а інший працівник поліції до автомобіля марки «Ауді», в якому знаходився ОСОБА_2 , після чого вони поїхали до відділку поліції де поставили автомобіль на штраф майданчик. ОСОБА_2 сказали залишити відділок поліції, а йому у відділку поліції запропонували пройти тест за допомогою приладу «Драгер», але він відмовився, оскільки при цьому були відсутні свідки. У відділку поліції вони перебували приблизно 30 хв, а потім йому запропонували проїхати для освідування в медичний заклад на що він погодився. В лікарню приїхали після 1 години. В медичному закладі він пройшов тест на вміст алкоголю та здав відповідні аналізи. В медичному закладі складали протокол про адміністративне правопорушення. Після чого його привезли в відділення поліції де закінчили складати протокол та відпустили. На місці події працівники поліції виражалися нецензурними словами та погрожували. Він себе поводив спокійно, давав відповіді на питання які вони ставили. З приводу погроз працівників поліції з заявою у відповідні органи він не звертався, оскільки не мав доказів. На місці події працівники поліції йому не пропонували пройти тест на стан сп`яніння, на місці події свідки були відсутні. Протокол він підписував після того як пройшов тест на вміст алкоголю та здав аналізи. Автомобілем керував ОСОБА_2 . Він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вважає, що органами поліції не надано достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомили, про засвідчення ними факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, разом з тим показали, що свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вони не були. Надані працівниками поліції відрізки відеозапису події, без повідомлення суду за допомогою, якого засобу їх отримано, не можуть бути належними доказами. Крім цього, з даних відеозаписів встановити з достовірністю факт керування ОСОБА_1 о 22 год 25 хв транспортним засобом не представляється можливим. Висновок лікаря на стан сп`яніння, доводить стан сп`яніння ОСОБА_1 , але оскільки він отриманий з порушенням процедури його отримання, а тому також не може вважатися належним доказом. Інструкцією зі складання матеріалів про вчинення адмінстративних правопорушень встановлено чіткий алгоритм дій працівників поліції, якого вони в данному випадку не дотрималися. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю за допомогою приладу «Драгер», не були при цьому залучені свідки, не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а тому всі подальші дії працівників поліції є незаконними. Посилання працівників поліції як на причину доставки ОСОБА_1 до відділку поліції для встановлення його особи, не відповідає дійсності. Оскільки з відеозапису з місця зупинки транспортного засобу вбачається, що працівники поліції вже зверталися до ОСОБА_1 як до « ОСОБА_6 ». Покази працівників поліції містять суперечності, зокрема в частині залучення ними свідків на місці зупинки транспортного засобу, відмови особи від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» при невстановленні особи. Згідно даних протоколу про адмінстративне правопорушення вчинено о 22 год 25 хв, тоді як фіксування події за даними відеозапису здійснювалося о 23 год 25 хв та о 23 год 28 хв, тобто ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративне правопорушення о 22 год 25 хв. Протокол в Монастирищенській ЦРЛ складено о 23 год 40 хв, в той час коли з інших відеозаписів, наданих працівниками поліції встановлено, що запис події продовжувався о 00 год 40 хв та о 00 год 41 хв вже 03.01.2020, тобто на наступний день після складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 на місці зупинки заперечував факт керування ним транспортним засобом. Допитаний в судовому засіданні свідок підтвердив його покази. Крім цього, покази свідка відповідають і іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Працівники поліції данного свідка не допитали. Вважає, що ознаки в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим просить провадження у справі закрити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона працює в Монастирищенській ЦРЛ. 02.01.2020 до Монастирищенської ЦРЛ, працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 . Крім неї на чергуванні також перебував лікар ОСОБА_4 . Спочатку ОСОБА_1 був освідуваний за допомогою спеціального приладу, а потім на пропозицію лікаря здав аналіз сечі, який було направлено в м. Черкаси. В процесі освідування працівники поліції складали акт в якому вона поставила підпис як свідок, тобто засвідчила проведення тесту на алкоголь. В протоколі про адміністративне правопорушення вона підпис ставила, але сам протокол не читала. На автодорозі Монастирище - Бачкурино 2 км 550 м 02.01.2020 о 22 год вона не перебувала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що працює в Монастирищенському ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. 02.01.2020 під час патрулювання м. Монастирище, ним та іншим патрульним ОСОБА_8 , приблизно о 22 год був помічений транспортний засіб марки «Ауді А4» сірого кольору, який в темну пору доби рухався на габаритних вогнях. Рухаючись за даним автомобілем вони помітили, що автомобіль почав збільшувати швидкість руху та рухався порушуючи п 19.1 ПДР, а саме виїзджав на смугу зустрічного руху не включаючи показники поворотів під час зміни напрямку руху. Вони наздогнали автомобіль і з нього вийшов водій ОСОБА_1 . Водій при собі не мав посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, поліса обов`язкового страхування. Під час спілкування від водія було чути запах алкоголю з порожнини рота, а тому водієві в присутності свідків було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю за допомогою алкотеста « Драгер», або в медичному закладі. Водій погодився пройти освідування в медичному закладі. Спочатку водій був доставлений до Монастирищенського ВП для встановлення його особи, оскільки при собі не мав відповідних документів. Будучи в відділені Монастирищенського ВП водієві вдруге було запропоновано пройти алкотест за допомогою приладу « Драгер» в присутності свідків, інших ніж ті, що були на місці зупинки транспортного засобу. Після цього водія було доставлено до Монастирищенської ЦРЛ для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами тесту, тест виявився позитивний. Крім цього, водій виявив бажання здати додатково аналіз сечі. Відносно водія був складений адміністративний протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 02.01.2020 о 22 год 25 хв , за ч. 1 ст. 130 КУпАП в приміщенні ЦРЛ. Крім цього, відносно водія було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 126 КУпАП. Відеозапис руху водія на габаритних вогнях немає, є лише відеозапис коли зупиняли автомобіль. Відеозйомку здійснювали нагрудною камерою, але при цьому переривали її через брак пам`яті для запису, а його колега проводив відеозйомку на телефон. На відео зйомках, які проводилися нагрудною камерою та мобільним телефоном дата і час не відповідають фактичним обставинам, в зв`язку з автоналаштуванням і похибка може складати 1-2 год. Протокол складався в Монастирищенській ЦРЛ. Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в протоколі підтверджують те, що водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння , вказані свідки не були на місці події.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він разом з ОСОБА_1 , приблизно о 9 год їхали в с. Іванівка Уманського району. За кермом автомобіля перебував саме він. Перед ОСОБА_11 закипів автомобіль та він зупинився. Приблизно через 30 хв під`їхали працівники поліції, які попросили ОСОБА_1 вийти з автомобіля. Йому сказали сидіти в автомобілі. Про що спілкувалися працівники поліції з ОСОБА_1 він не чув. Потім працівники поліції зупиняли інші автомобілі та шукали свідків, але люди свідчити відмовлялися. Перші свідки це були чоловік з жінкою, але вони відмовилися будь що підписувати і поїхали. Один з працівників відлучався та привіз інших свідків. Через деякий час вони поїхали в поліцію. ОСОБА_1 забрали в поліцію, а йому повідомили, що він вільний. Потім працівники поліції повезли ОСОБА_1 до лікарні, але йому з ними їхати не дозволили і він пішов додому пішки. На місці зупинки в руках в поліцейських прилад «Драгер» він не бачив, що відбувалося в поліції йому невідомо тому, що він стояв на прохідній. Працівникам поліції він не повідомив, що за кермом був саме він, а не ОСОБА_12 тому, що в нього не було посвідчення водія. В стані алкогольного сп`яніння він не був.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працює лікарем Монастирищенській ЦРЛ та будучи на чергуванні 02.01.2020 о 23.35 год. проводив освідування ОСОБА_1 , якого в приймальне відділення доставили працівники поліції. Він особисто підписував протокол про адміністративне правопорушення, як свідок того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свідком того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не був. Він протокол про адміністративне правопорушення, який підписував не читав, а працівники поліції йому не пояснювали, що саме він підписує. Огляд проводився приблизно протягом 12-15 хвилин, після чого він склав висновок і акт огляду. Протокол про адміністративне правопорушення він підписував після складання висновку. Його стосунки з ОСОБА_1 працівники поліції не з`ясовували. ОСОБА_1 спочатку відмовлявся проходити освідування, але через 5 хв. змінив думку та погодився здавати біоматеріал та продувати трубку. В його присутності ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працює в Монастирищенському ВП Уманського ВПГУНП в Черкаській області. 02.01.2020 приблизно о 22 год. 25 хв. під час патрулювання м. Монастирище , а саме по вул. Суворова, спільно з капралом ОСОБА_7 , ними був помічений автомобіль марки «Ауді А4», який рухався з перевищеною швидкістю та без увімкненого ближнього світла фар. Під час переслідування даного автомобіля встановлено, що автомобіль рухається з перевищенням швидкості руху. Автомобіль переслідували з проблисковими маячками. Поблизу с. Бачкурино автомобіль був зупинений. Водій був з ознаками алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», але він відмовився. Після чого водій був доставлений до відділку поліції, для встановлення його особи. Встановивши його особу за системою «Армор» водієві було запропоновано пройти тест на «Драгер», але водій відмовився та виявив бажання пройти медичне освідування. Після цього водій був доставлений в приймальне відділення Монастирищенської ЦРЛ для освідування. За результатами освідування був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП в Монастирищенській ЦРЛ. Протокол не складався на місці події, оскільки водій не мав бажання проходити алкотест «Драгер». Відеозйомку проводили лише за межами населеного пункту з власного телефону. Відеозйомку не проводили в населеному пункті в зв`язку з обмеженими можливостями з технічних причин. Нагрудною відеокамерою проводилася відеозйомка, але з технічних причин також не співпадає час. З моменту зупинки автомобіля марки «Ауді А4» з місця події він не відлучався. Свідки, які рухалися по дорозі залучалися, але від них відмовився ОСОБА_1 і їх прізвищ він не пам`ятає, тому що в протокол їх не вписували. До протоколу вписані свідки лікарі, які стверджували той факт, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння. До матеріалів справи долучався єдиний відеозапис та рапорт. В протоколі вказаний час вчинення 22 год.35 хв. і цей час орієнтовно відповідає дійсності. За допомогою чого проводилася відео зйомка він не пам`ятає, але йому відомо, що вона проводилася. В протоколі зазначені свідки того, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Свідків які б засвідчили перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом в протоколі не зазначено, оскільки це було неможливо. Всі докази які підтверджують те, що ОСОБА_1 керував автомобілем знаходячись в стані алкогольного сп`яніння передані до суду. Коли вони під`їхали до автомобіля на пасажирському сидінні сидів чоловік, який відмовився бути допитаним, але вказаний факт зафіксований не був. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомляв, що не керував транспортним засобом, а керувала третя особа якої не існує. Процесуальні документи відносно того, що не було ввімкнене в автомобілі ближнє світло фар не складалися, лише була винесена постанова про те, що водій керував автомобілем без посвідчення водія.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, диск з відеозаписом події, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об`єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена та виходить з наступного.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яка згідно із наданим статтею 9 КУпАП визначенням адміністративного правопорушення є його обов`язковою складовою.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 із змінами і доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ( затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема за допомогою приладу «Драгер» суду не надано.

Відповідно до п. 3, 4 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно п. 16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2020 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вчинив напис у даному висновку, що не вживав (а.с. 2).

Суддя вважає, що з огляду на вищевикладене працівниками поліції в даному випадку не дотримано Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до абз. 3, 4 п. 27 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тобто, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови, про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного суду у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18 від 18.07.2019.

Cудом було досліджено відеозаписи, на яких зафіксовано обставини складання адміністративного матеріалу, та з одного з яких, зокрема з назвою video6df8648a2c9cfc1ca7ebe191e3917cb00-v вбачається, що патрульний автомобіль наблизився та зупинився біля автомобіля, який не рухався, стояв на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією. На вказаному відеозаписі відсутнє маркування з позначкою дати та часу його фіксування.

Крім цього, в наданих суду відеозаписах (файли 0000000__0097, 0000000__0098, 0000000__0100 час фіксування не співпадає з часом вчинення адміністративного правопорушення, зокрема час відображений на відеозаписах: 23:25, 23:34, 00:40, відповідно.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні ст. 251 КУпАП, які б об`єктивно вказували на безпосереднє керування ОСОБА_1 02.01.2020 о 22:25 год транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя вважає, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначені в протоколі в якості свідків, не можуть бути доказом наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні показали, що були свідками лише безпосередньо освідування ОСОБА_1 , якого доставили працівники поліції до Монастирищенської ЦРЛ, на стан алкогольного сп`яніння. Натомість свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 02.01.2020 о 22 год 25 хв на а/д Монастирище Бачкурине 2 км 550 м, вони не були та не можуть підтвердити даного факту.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067334 від 02.01.2020 ОСОБА_1 надав пояснення відповідно до яких заперечив факт керування ним будь-яким транспортним засобом.

Покази свідка ОСОБА_2 , який показав, що автомобілем 02.01.2020 керував саме він, належними та допустимими доказами не спростовано.

Суддя вважає, що лише самі покази працівників поліції, які безпосередньо приймали участь в оформленні матеріалів адміністративної справи та які допитані в судовому засіданні в якості свідків, не можуть з достаменністю свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 (Заява N 16437/04 ) повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 43).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням того, що в матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_1 02.01.2020 о 22 год. 25 хв. на а/д Монастирище Бачкурине 2 км 550 м керував автомобілем AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зважаючи при цьому на заперечення ОСОБА_1 щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 702/12/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай