ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/285/20 Справа № 195/1593/19 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку із збігом строку накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 17 серпня 2018 року приблизно о 19.45 годині, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинила сварку та завдала фізичного болю ОСОБА_2 , а також висловлювалася нецензурною лайкою та завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу розглянуто за її відсутності, її не було повідомлено про дату та час розгляду справи та копію оскаржуваної постанови вона отримала 02 лютого 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що суд визнавши її винуватою у тому числі і у завданні тілесних ушкоджень вийшов за межі санкції ст. 173 КУпАП, якою не передбачена відповідальність за вказані діяння. Вказує, що суд послався на письмові докази, при цьому їх не перевіривши та не з`ясувавши її пояснення. Звертає увагу, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювались нецензурно як в її сторону, так і в сторону її чоловіка, завдали йому тілесні ушкодження, що можуть підтвердити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказує, що не є особою, яка відповідно до ст.ст. 303, 304 КПК України може оскаржити постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки не має статусу учасника провадження. Вказує, що висновки експертиз про наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, завданих невідомою особою, не свідчить про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Звертає увагу на недопустимість посилання в постанові як на докази письмові пояснення, оскільки доказами у справі можуть бути лише покази свідків, наданих у суді. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні рапорт поліцейського, її письмові пояснення, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказує на порушення судом її права на захист.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була повідомлена про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від неї про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 04 грудня 2019 року. З матеріалів вбачається, що справу було розглянуто за відсутності осіб, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 02 лютого 2020 року, апеляційна скарга останньою подана до відділення Укрпошти 10 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 02 лютого 2020 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Як слідує з матеріалів справи судом визнано ОСОБА_1 винуватою у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні та спричиненні тілесних ушкоджень громадянам, внаслідок чого порушено громадській порядок і спокій громадян.

Однак, згідно ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому «інші подібні дії», як об`єктивна сторона правопорушення, змістовно не охоплюють завдання тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є обгрунтованими та постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст.294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; повідомленням слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності; постановою слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження, відповідно до якої в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП; та іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, яке виразилось у нецензурній лайці в громадських місцях та образливому чіплянні, внаслідок чого порушено громадській порядок і спокій громадян.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювались нецензурно як в її сторону, так і в сторону її чоловіка, завдали йому тілесні ушкодження, що можуть підтвердити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, оскільки суд розглядає справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутні рапорт поліцейського, її письмові пояснення, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП повністю підтверджується іншими наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин приходжу до висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, яке виразилося у у нецензурній лайці в громадських місцях та образливому чіплянні, внаслідок чого порушено громадській порядок і спокій громадян.

Разом із цим, скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 17 серпня 2018 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 21 лютого 2020 року, а тому на час її розгляду апеляційним судом пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот