Справа №: 148/1569/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що 12.09.2020 о 09:55 год. ОСОБА_1 по вул. Леніна у с. Левківці, Тульчинський район Вінницька область, керував скутером «Sym», без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу не погодився, оскільки не довіряв технічному засобу використаному для його проведення, а тому двічі пройшов тест.

Крім того, працівники поліції порушили порядок проведення огляду, оскільки зобов`язані були надати йому можливість огляду у медичному закладі, а свідки зазначені у протокол, можуть підтвердити факт його незгоди з результатами тесту, у зв`язку з чим, він неодноразово заявляв клопотання про їх виклик для допиту у судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за викликом суду у засідання не з`явилися, хоча неодноразово своєчасно і належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи і відомостей щодо причин неявки у судове засідання, не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1), довідку (а.с. 2), результати тесту на стан алкогольного спяніння (а.с. 3, 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5), направлення (а.с. 9), пояснення (а.с. 7, 8), суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11), про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Розгляд справи призначався неодноразово, однак відкладався на підставі клопотань ОСОБА_1 щодо ознайомлення з матеріалами справи, а також виклику свідків, які за неодноразовими викликами суду не з`явилися.

Станом на момент розгляду справи 18.12.2020, минув тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, протягом якого можливе накладення на особу адміністративного стягнення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що свідки у судове засідання не з`явилися, які б підтвердили або спростували позицію особи, що притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги, що у відповідності до правової позиції Верховного Суду у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, письмові пояснення свідків адмінправопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження, оскільки сплив строк протягом якого на особу можливе накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 130, 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з спливом строку протягом якого можливе накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха