Справа № 336/7652/19
Пр. № 3/336/53/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 21 листопада 2019 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 21 годині 41 хвилині 21 листопада 2019 року в районі будинку № 160 по проспекту Східному в м. Бердянську Запорізької області керував автомобілем «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1337 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зробленим комунальною установою «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради.

Означені дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять порушення п. 2.9-А «Правил дорожнього руху України».

Особа, що притягується до відповідальності, винуватість у вчиненні описаних дій не визнав та пояснив, що в зазначений в протоколі час він здійснював рух на належному йому транспортному засобі по м. Бердянську, коли був зупинений співробітниками поліції у зв`язку відсутністю освітлення заднього державного номеру його автомобіля у темну пору доби, що стало підставою для винесення відносно нього постанови про порушення ним правил безпеки руху за ознаками ч. 6 ст. 121 КУпАП. Під час складання постанови про адміністративне правопорушення співробітники поліції висловили припущення про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти відповідний медичний огляд. Так як він абсолютно не причетний до вживання наркотиків, між тим є особою законослухняною та має певний рівень правосвідомості, він без вагань надав стверджувальну відповідь на означену пропозицію. Зупинка транспорту під його керуванням сталася о 21 годи 40 хвилин і приблизно через 20 хвилин, тобто близько 22-00 години, він направився до медичного закладу. В психоневрологічному диспансері, де проводився огляд, притягуємий до відповідальності у товаристві співробітників поліції спочатку приблизно дві години очікував поновлення енергопостачання медичної установи, якого не було на час їхнього приїзду. Потім приблизно стільки ж часу було витрачено на очікування лікаря та лише після цього почалися процедури огляду. Огляд з невідомих причин проводився двічі, хоча вже перше тестування показало негативний результат, тому повторне проведення огляду, з застосуванням результатів інших аналізів, які, на думку лікаря, мали б неодмінно показати наявність в організмі наркотичних засобів, вбачається таким, що продиктовано наміром будь-якою ціною отримати позитивний результат та піддати його переслідуванню за керування автомобілем в стані сп`яніння. За результатами повторного огляду був отриманий позитивний результат, який категорично заперечує ОСОБА_1 , оскільки не вживає і не вживав будь-коли наркотичні засоби. Про це він повідомив як лікарю, так і особі, яка склала протокол, а також зробив відповідне зауваження у самому протоколі. Такі дії поліцейських та лікарів свідчать не лише про пряму заінтересованість в отриманні певного результату, але й якщо не про фальсифікацію отриманих внаслідок огляду даних, то, принаймні, про використання спеціальних технологій для отримання бажаного результату.

Через його непричетність до інкримінованого йому складу правопорушення, а також у зв`язку з грубим порушенням співробітниками поліції та медиками його прав, гарантованих Основним Законом України, національним та міжнародним законодавством, просить закрити провадження в справі через відсутність в його діях ознак складу правопорушення.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, крім наведених доводів, зауважив на тому, що у відсутність доказів того, що лікар, який здійснював огляд, пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, як того вимагає «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/745 від 09.11.205 року, такий висновок складений з порушенням вимог означеної «Інструкції…», тому вважається недійсним.

Крім того, зауважив представник, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП на місці зупинки транспортного засобу визнано незаконною та скасовано Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 20 лютого 2020 року за наслідками розгляду його адміністративного позову до особи, яка винесла постанову та склала протокол за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього, що свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу під його керуванням і, як наслідок, про незаконність його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник також звернув увагу на незаконність констатації ознак наркотичного сп`яніння у водія за добу до отримання результатів огляду на стан сп`яніння, про що свідчить складання протоколу 21 листопада 2019 року про наявність стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , тоді як фактично результат був отриманий о 04 годині 53 хвилини 22 листопада 2019 року.

На підставі викладеного представник просить про закриття провадження в справі з тих самих підстав, про застосування яких клопочеться його підзахисний.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність особи за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані нею фактичні дані та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

В силу ст. 280 КУпАП до обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносяться питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Означені обставини встановлюються наи підставі доказів, до яких в силу ст. 251 КУпАП відносяться будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Як випливає з наведеної норми законодавства про адміністративні правопорушення, джерелами доказів в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення містяться в статті 256 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, дату і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Як випливає із змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він містить посилання на те, що о 21 годині 41 хвилині 21 листопада 2019 року він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим з висновку щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння слідує, що огляд проведений о 22 годині 05 хвилин 21 листопада 2019 року.

Проте огляд відеозапису процедури притягнення особи до відповідальності, наданий суду співробітниками поліції, робить очевидним, що результат огляду отриманий лише о 04 годині 53 хвилини 22 листопада 2019 року, і саме в цей час співробітник медичного закладу роз`яснює особі, що притягується до адміністративної відповідальності, його зміст.

Наведені обставини свідчать про порушення уповноваженою особою поліції вимог до змісту протоколу в частині зазначення часу його складання, а також в частині посилання на час вчинення правопорушення.

Якщо датою складання протоколу фактично є 21 листопада 2019 року, то в такому випадку висновок його автора про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, отриманий лише 22 листопада 2019 року, не ґрунтується на будь-яких доказах вчинення цих дій.

Зазначення в якості часу керування транспортним засобом 21 години 41 хвилини 21 листопада 2019 року на тлі того, що відомості про означений стан отримані лише о 05-00 годині наступної доби, також не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки за вказаних обставин є цілком вірогідним припущення, що особа, перебуваючи протягом семи годин поза кермом, могла вжити наркотичні засоби в означений період.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 10200 грн., та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить 510 грн., має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Такими гарантіями є гарантовані Основним Законом України права людини на свободу та на відпочинок.

Проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) прямо заборонено кримінальним процесуальним законодавством, положення якого, як зазначив суд, підлягають застосуванню в ході притягнення особи до адміністративної відповідальності, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного (ст.223 КПК України).

Докази, отримані всупереч порядку, встановленому законом, є недопустимими.

Наслідки отримання доказу з порушенням порядку, регламентованого кримінальним процесуальним законодавством, встановлені статтею 86 КПК України, відповідно до якої недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Є очевидним, що перебування особи в умовах обмеження її свободи протягом всієї ночі (з 22-00 до 05-00 наступної доби) є таким, що порушує її конституційні права.

У зв`язку з викладеним суд не може визнати означений доказ допустимим, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

На підставі наведених міркувань суддя не вбачає передумов для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Що стосується доводів сторони захисту про закриття провадження в справі з мотивів незаконного затримання транспортного засобу, про що свідчить визнання незаконною та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд не може погодитися з вказаними твердженнями, так як зупинка автомобіля, як свідчить зміст рішення за наслідками розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 і не оспорюється самим ОСОБА_1 , була продиктована відсутністю освітлення заднього номерного знаку, що вказує на наявність ознак порушення правил безпеки дорожнього руху, а скасування постанови відбулося з мотивів того, що автором постанови не було доведено умисел ОСОБА_1 на вчинення вказаного правопорушення.

Що стосується тверджень про відсутність доказів проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою, наявність або відсутність належного рівня кваліфікації лікаря-нарколога не є предметом правозастосування при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, а виявлення повноважень фахівця в області медичних знань на огляд з метою виявлення стану сп`яніння відноситься до компетенції уповноважених осіб у відповідній сфері.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива