Справа №: 297/385/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., захисника Лук`яненка А. О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Закарпатській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Студене Мукачівського району, мешканки АДРЕСА_1 , фізичною особи-підприємця, громадянки України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

в ході проведення інспекційного відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , яка здійснює підприємницьку діяльність в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що остання, в порушення вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпПУ, використовує працю громадянки ОСОБА_2 без укладення з нею трудового договору.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належно повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, з участю її захисника ОСОБА_3 (а.с. 32-33).

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП. Крім того, пояснив, що при здійсненні інспекційного відвідування та складання відповідного акту та протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором праці Управління Держпраці у Закарпатській області, останній керувався Постановою КМУ про затвердження «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» №295 від 26 квітня 2017 року, яка визнана нечинною (а.с. 30).

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Так, ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЗК/61/214АВ/П/ПТ від 12 лютого 2020 року, ОСОБА_1 використовує працю громадянки ОСОБА_2 без укладення трудового договору (а.с. 2-4).

Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗК/61/214/АВ від 12 лютого 2020 року проведеного в період з 11 лютого 2020 року по 12 лютого 2020 року встановлено, що ведення бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_1 . здійснює ОСОБА_2 , з якою не укладено трудового договору (а.с. 5-9).

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 ст. 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Відповідно до ч 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також враховую, що згідно відеозапису, приєднаного до матеріалів протоколу, який було досліджено в ході судового розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ствердила, що бухгалтерські послуги їй, як фізичній особі-підприємцю надає ОСОБА_2 . Крім того, на вимогу інспектора праці надати трудовий договір укладений з останньою, такий наданий не був.

Разом з тим, враховую, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення №ЗК/61/214/АВ/П/ПТ від 12 лютого 2020 року, в ході судового розгляду справи захисником не спростовані.

Крім того, враховую, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання для дачі пояснень не з`явилася та будь-яких клопотань про її допит, чи допит ОСОБА_2 , яка надавала ФОП ОСОБА_1 бухгалтерські послуги, захисник в судовому засіданні не заявляв, допитати таких, на пропозицію судді, не вважав за необхідне, оскільки вважав, що провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

А тому, головуючий був позбавлений можливості допитати таких в ході судового розгляду справи.

Крім того, посилання захисника на те, що при здійсненні інспекційного відвідування та складання відповідного акту та протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Управління Держпраці у Закарпатській області керувалося Постановою КМУ про затвердження «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» №295 від 26 квітня 2017 року, яка визнана нечинною, є безпідставним, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (справа №826/8917/17), на яку посилається захисник, визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За таких обставин, вважаю клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, вважаю, вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, є доведеною матеріалами справи і дії останнього слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю, тобто фактичний допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, вважаю застосувати відносно неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 41 КУпАП у виді штрафу, у розмірі мінімального штрафу, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому нових правопорушень.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.

Керуючись ч. 3 ст. 41, ст. ст. 283-285 КУпАП,

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, і накласти відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Фейір О. О.