Справа № 930/25/20
Провадження № 33/801/285/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участю секретаря судового засідання Богацької О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262964, 17 грудня 2019 року о 11:15 год. по вул. Гоголя у смт. Брацлав Немирівського району, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Хонда Діо», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівниками поліції помилково було встановлено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду, оскільки протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення складався у Немирівській центральній районній лікарні за участі свідків, які не були очевидними події, котра описана у протоколі.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що він 17 грудня 2019 року о 11:15 год. по вул. Гоголя у смт. Брацлав, Немирівського району він їхав на велосипеді та не впоравшись з керуванням упав, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Немирівської районної центральної лікарні, жодним іншим транспортним засобом цього дня він не керував.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений про призначення справи до розгляду і особисто не був присутній при її розгляді та під час ухвалення оскаржуваного рішення, а копію оскаржуваної постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року, отримав лише 11 березня 2020 року.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 він не був належним чином повідомлений про розгляд справи і він заперечує свою участь у розгляді справи, із листа Територіального управління служби судової охорони у Вінницькій області від 01.04.2020 року №33-607/20 видно, що у журналі відсутній запис про відвідування ОСОБА_1 05.02.2020 року приміщення Немирівського районного суду Вінницької області.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 по суті вимог апеляційної скарги, то апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями ч.7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262964, 17 грудня 2019 року о 11:15 год. по вул. Гоголя у смт. Брацлав Немирівського району, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Хонда Діо», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складений з порушеннями вимог законодавства.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як видно із матеріалів справи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не складався на місці події, а свідки були залучені уже в Немирівській центральній районній лікарні.

При цьому, письмові пояснення свідків виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках працівниками поліції, тому вони не можуть підтверджувати факт такої відмови.

Крім цього, свідок ОСОБА_2 яка працює у Немирівській ЦРЛ та була залучена працівниками поліції у якості свідка під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, надала письмові пояснення про те, що в її присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Згідно із п. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 був госпіталізований до Немирівської центральної районної лікарні із струсом головного мозку та забійною раною волосяної ділянки голови, однак в порушення положень Інструкції огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не проводився.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння задокументована з порушенням вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Крім цього, суд першої інстанції розглядаючи справу про адміністративне правопорушення взагалі не досліджував факту керування особою транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Із встановлених у суді апеляційної інстанції обставин слідує, що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення безпосередньо у Немирівській центральній районній лікарні, при цьому жодних відомостей та доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Так, ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції під час керування мопедом марки «Хонда Діо», б/н, факт його перебування з ознаками стану сп`яніння під час керування транспортним засобом зафіксовано не було, при цьому письмові пояснення надані ОСОБА_3 не можуть бути беззаперечним та достатнім доказом викладених у протоколі обставин.

Отже, за вказаних обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані інші докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук