П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановила:

12 листопада 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2020 року визначено суддю Левко В.Б. та передано справу до її провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2020 року серії АА №350821, 29 вересня 2020 року о 16 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Миколи Кібальчича, 5, у СЗШ №224, вчинила дрібне хуліганство, а саме образливо висловлювалась до дітей.

ОСОБА_1 з`явилась в судове засідання, надала пояснення стосовно своїх дій, а саме: розповіла про те, що вона була вчителем групи продовженого дня та якісно виконувала свою роботу, без жодних зауважень. Після того була переведена на іншу посаду - вчителя спеціального класу для дітей з особливостями, де навчалась і її дитина також, але деякі батьки одразу негативно відреагували на її призначення та аргументували це молодим віком та, на їх упереджений погляд, недостатньою кваліфікацією нового педагога. Більшість батьків були задоволені її роботою та готові виступити на її захист і, лише декілька, постійно погрожували їй звільненням та зривали заняття. Після скарги батьків 2-В класу було проведення службове розслідування за результатами якого, ОСОБА_1 була вимушена звільнитись за власним бажанням, з метою уникнення подальших суперечок. Також вона вимушена була перевести до іншої школи свою дитину. ОСОБА_1 повідомила, що вона перейшла працювати до іншого навчального закладу, де її роботу відзначають як професійну.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що є мамою дитини, яка навчається в спеціальному класі. ОСОБА_1 вона знає як відповідального вчителя, якого дуже любить її дитина. Вона неодноразово відвідувала уроки і ніколи зауважень до роботи вчителя не було. Оскільки в цьому класі навчаються діти з особливостями розвитку, тому до них деколи треба голосніше сказати, а часом вони безпричинно можуть плакати. Батьки, які поскаржились на вчительку постійно незадоволені всім, що відбувається в школі. Також вони негативно відносяться і до інших батьків.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши надані обвинуваченою показання, щодо її невинуватості, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшла такого висновку.

Згідно із ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш поширеною формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка в громадських місцях, що зазвичай належить до сфери статевих відносин, а також образливе ставлення до громадян, що, зазвичай, виражається у хапанні за одяг, насильницькому утриманні рук, демонстративному зриванні головного убору. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №350821 від 22 жовтня 2020 року, пояснення ОСОБА_1 щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, наказ директора школи про проведення службового розслідування за фактом скарги від батьків 2-В класу від 02 жовтня 2020 року, протокол №1 засідання комісії з розслідування за фактом скарги батьків 2-В класу середньої загальноосвітньої школи I-III ступенів № 224 м. Київ від 15 жовтня 2020 року, наказ про підсумки службового розслідування за фактом скарги від батьків 2-В класу від 15 жовтня 2020 року, наказ про звільнення з посади вчителя спеціального класу ОСОБА_1 від 15 жовтня 2020 року, заява батьків учнів спеціального 2-В класу від 12 жовтня 2020 року, висновок Інклюзивного-ресурсного цунтру № 4 Дніпровського району м. Києва про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 31 липня 2019 року № 484, письмова заява ОСОБА_3 до відділення поліції Дніпровського УП ГУНП від 13.10.2020 року про порушення батьками двох дітей, що навчаються в 2-В класі СЗШ № 224 навчального процесу, що унеможливлює роботу ОСОБА_1 .

Долучені докази не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, а можуть свідчити про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173-4 КУпАП (булінг).

Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого». У будь-якому випадку, для кваліфікації булінгу необхідно враховувати всі обставини справи.

У рішенні по справі «Karelin v. Russia» no. 926/08ECHR від 20 вересня 2016 року зауважено, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Наведене доводить, що саме з протоколу про адміністративне правопорушення суддя має встановити сукупність достатніх даних, які дозволяють зробити обґрунтований, коректний висновок про вчинення дрібного хуліганства.

Наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали не дозволяють однозначно підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2020 року серії АПР18 №350821, який самі по собі не може бути беззаперечним підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя приходить до висновку, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173, 251, 254, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складів адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко