ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3174/20 Номер провадження 33/814/762/20Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Юхимовича О.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП -невідомий, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 , ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, 14.09.2020 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. прилуках по вул. Перемоги Полтавської області керував автомобілем MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`янінням , огляд якого на стан сп`янінням проводився за згодою водія в установленому законом порядку в ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер». Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того , 20.09.2020 о 12 год. 57 хв. ОСОБА_1 на а.д. Згурівка-Войтове , Т10-24 , київська область , керував автомобілем MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`янінням , огляд якого на стан сп`янінням проводився в медичному закладі.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просив скасувати постанову щодо нього , а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляції зазначає , що в обох випадках огляд на стан наркотичного сп`янінням було проведення з порушенням норм законодавства , а тому на підставі відповідних висновків судом безпідставно визнано його винуватим.

Так, апелянт зазначає , що 20.09.2020 огляд на стан сп`яніння зроблено за допомогою портативного тесту. Спираючись тільки на цей тест і зроблено висновок про стан сп`яніння , хоча у висновку не перелічено ознак сп`яніння відповідно до п. 3 та 4 Інструкції. А висновок по іншому протоколі неналежний через те , що інший варіант біологічного середовище не було збережено , що унеможливлює його перевірку.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судове засідання , призначене на 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Юхимович О.В. не з`явились, попередньо надавши заяву про проведення засідання за їхньої відсутності , апеляційну скаргу підтримували та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

В попередньому судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити за наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю , що суддя суду першої інстанції вказаних вище вимог закону дотримався в повному обсязі , правильно встановив фактичні обставини по справі, обґрунтував їх належними на допустимими доказами та дав їм правильну юридичну оцінку.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП суддя послався на протоколи про вчинення ним адміністративного правопорушення , передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП від 14.09.2020, 20.09.2020, письмові докази (висновки); відеозапис з нагрудної камери поліцейського та прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , що полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Із вказаними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.

Так , позиція апелянта в переважній більшості зводиться до того , що експресс-тест Sniper , за допомогою якого проводився огляд на стан наркотичного сп`яніння , показує тільки попередні результати , та висновок про стан наркотичного сп`яніння не може ґрунтуватися тільки на ньому.

Проте , така позиція не відповідає нормам законодавства з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( далі Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7,8, 15 Розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Матеріали провадження містять 2 висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції із змісту якого вбачається , що ОСОБА_1 на момент оглядів перебував у стані наркотичного сп`яніння.

В даному випадку у ОСОБА_1 за результатами досліджень було виявлено наркотичну речовину морфін.

При цьому , дане дослідження було проведено в умовах медичної установи , медичними працівниками на медичному обладнанні , а тому є лабораторним дослідженням.

Із перегляду відеозапису фіксації події з боді-камер поліцейських вбачається , що відносно ОСОБА_1 було проведено лабораторне дослідження біологічного середовища сечі на визначення стану наркотичного сп`яніння за допомогою експресс-тесту , який показав позитивний результат. В подальшому , лікар , у відповідності до п. 8 Інструкції за результатами візуального огляду на стан сп`яніння , вимірювання тиску та лабораторних досліджень встановив діагноз, за результатами якого було складено висновок про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, з відеозапису вбачається , що ОСОБА_1 , оголошуючи незгоду та здивування щодо отриманого позитивного тесту на стан наркотичного сп`яніння , не наполягав на проведенні повторного дослідження чи дослідження за допомогою якогось іншого лабораторного обладнання чи вимірювальної техніки. Разом з тим , йому було детально роз`яснення порядок та строки проходження повторного огляду самостійно з метою спростування складеного щодо нього висновку про перебування в стані наркотичного сп`яніння. Проте апелянтом в апеляційну інстанцію жодного іншого висновку , окрім тих , що були надані органом , що склав протокол , надано не було, а отже самостійно огляду він не проходив.

Незбереження іншого зразку відібраного у нього біологічного матеріалу , як про це наголошує апелянт , не перешкоджало йому повторно здати біологічне середовище для самостійного повторного обстеження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те , що у висновку не перелічено ознак сп`яніння , то вони є неспроможними , оскільки шаблон висновку навіть не містить графи для занесення наявних чи відсутніх ознак сп`яніння і в нього вноситься тільки остаточний висновок.

При цьому, апеляційний суд повторно наголошує на тому , що відповідно до положень Інструкції остаточний висновок щодо перебування чи не перебування особи в стані наркотичного сп`яніння робить лікар на підставі сукупної оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Апелянтами надано копії Актів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння , які саме і містять перелік зовнішніх ознак , що мав ОСОБА_1 на момент огляду.

При цьому підстав , ставити під сумнів правильність висновку лікаря за умови наявності позитивного тесту та наявності навіть частини зовнішніх ознак , що підпадають під ознаки перебування особи в стані наркотичного сп`яніння , не вбачається.

Інші доводи апеляції є непереконливими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33, 36 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин