Справа № 461/1103/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/708/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю представника митниці Андріїва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Іванків А.Б. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

Цією постановою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «ГАЛ-ВСЕСВІТ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.10.2018 року, органом 4602,

до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито.

Вилучений, згідно протоколу №4127/20900/19 від 29 жовтня 2019 року товар повернуто ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №4127/20900/19 від 29 жовтня 2019 року, 29 жовтня 2019 року близько 09 години 06 хвилин ОСОБА_1 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Познань - Київ», через митний кордон України в п/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці ДФС.

У ході проведення письмового декларування громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього товарів, а саме: бензонасоси нові 5 шт., коврики автомобільні 10 шт., тяга рульова 5 шт., масло моторне 10 шт.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №111» Львівської митниці ДФС, в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України та ухиленню від сплати митних платежів згідно наказу ДФС №716 від 09.10.2019, під час митного огляду автобуса в боксі поглибленого догляду в коробках, що знаходилися в салоні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: Амортизатори - 14 шт., Трансмісійне масло 24 шт. по 1 л., Тормозні диски 8 шт., Бензонасоси 2 шт., Підкрильники 4 шт., Фільтри 10 шт., задній фонар 1 шт., тримачі номерних знаків 60 шт., насіння буряка 302 кг., насіння моркви 185 кг., косметичні засоби торгової марки GENOSYS в асортименті - 102 шт.

Під час надання письмових пояснень громадянин України ОСОБА_1 визнав зазначений товар своєю власністю. Документів, що підтверджують вартість товару України ОСОБА_1 до митного оформлення не надав.

На постанову судді представник Львівської митниці Іванків А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, та винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста відсотків вартості предметів правопорушення у дохід держави, конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил №4127/20900/19 від 29 жовтня 2019 року, стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Галицької митниці витрати у справі про порушення митних правил. Вважає висновок суду першої інстанції помилковим та необгрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною.

Апелянт зазначає, що суд мотивуючи постанову про закриття провадження в даній справі неналежно оцінив наявні в матеріалах докази і закрив справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що наявна в матеріалах справи декларація підписана особою, що притягується до адміністративної відповідальності, крім цього в матеріалах справи відсутні, а гр. ОСОБА_1 не надано будь які докази тому, що процедура декларування переміщуваних останнім товарів була протиправно перервана, про що вказує гр. ОСОБА_1 ..

Апелянт зазначає, що гр. ОСОБА_1 не міг не передбачати можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, оскільки знайомився при заповненні декларації про відповідальність за повідомлення у митній декларації недостовірних відомостей.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши міркування представника митниці, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №4127/20900/19 від 29 жовтня 2019 року, 29 жовтня 2019 року близько 09 години 06 хвилин ОСОБА_1 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Познань - Київ», через митний кордон України в п/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці ДФС.

У ході проведення письмового декларування громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього товарів, а саме: бензонасоси нові 5 шт., коврики автомобільні 10 шт., тяга рульова 5 шт., масло моторне 10 шт.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №111» Львівської митниці ДФС, в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України та ухиленню від сплати митних платежів згідно наказу ДФС №716 від 09.10.2019, під час митного огляду автобуса в боксі поглибленого догляду в коробках, що знаходилися в салоні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: Амортизатори - 14 шт., Трансмісійне масло 24 шт. по 1 л., Тормозні диски 8 шт., Бензонасоси 2 шт., Підкрильники 4 шт., Фільтри 10 шт., задній фонар 1 шт., тримачі номерних знаків 60 шт., насіння буряка 302 кг., насіння моркви 185 кг., косметичні засоби торгової марки GENOSYS в асортименті - 102 шт.

Під час надання письмових пояснень громадянин України ОСОБА_1 визнав зазначений товар своєю власністю. Документів, що підтверджують вартість товару України ОСОБА_1 до митного оформлення не надав.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В мотивах прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що з протоколу про порушення митних правил не вбачається в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено та якими доказами це підтверджується, крім того, матеріалами справи не підтверджено умислу ОСОБА_1 на вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Вважаю вказані доводи суду першої інстанції є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відтак, для притягнення до відповідальності за ст.472 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил, 29 жовтня 2019 року близько 09 години 06 хвилин ОСОБА_1 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Познань - Київ», через митний кордон України в п/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці ДФС.

Згідно з контрольним талоном серії ТЕС номер 944630 від 29.10.2019, водій транспортного засобу марки «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 обрав для перетину митного кордону «червоний кордон».

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Таким чином, підтверджено, що ОСОБА_1 , шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор», заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають письмовому декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до наказу Мінфіну №614 від 28.05.2012 року, митна декларація для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (далі - декларація), - письмова заява громадянина або уповноваженої особи, що подається митному органу та містить відомості щодо товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України (надходять на адресу громадян або відправляються громадянами), необхідна для їх митного контролю та митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи переміщуваний товар ОСОБА_1 не приховував та заявив контролюючим органам про його переміщення. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався, оскільки знаходився в салоні автобуса.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який набрав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак, митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об`єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що з огляду на вищезазначені положення, у випадку усного декларування товарів, декларування шляхом вчинення дій, працівник митниці повинен був надати особі можливість заповнити письмову митну декларацію, а також мав право вимагати її подання, що в даній справі зроблено не було.

При цьому, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції вірно зазначено, що у протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_1 , не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та не вбачається, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено та якими доказами це підтверджується.

Крім того, матеріалами справи про порушення митних правил не доведено, що саме в діях ОСОБА_1 наявний умисел на порушення митних правил, передбачених митним законодавством України.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Іванківа А.Б. залишити без задоволення. Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена