1Справа № 335/274/20 3/335/210/2020
ПОСТАНОВА
11 березня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
22.12.2019 року о 16 год. 27 хв., в м. Оріхів, по вул.. Запорізькій, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «GELLY», державний номер НОМЕР_1 , не надала переваги в русі автобусу «MERSEDES», державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі на перехресті з вул. Травнева, в результаті чого відбулося ДТП, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями, ОСОБА_1 порушила п. 16.2. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення їй прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнала та підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Як передбачено п.п. 16.2. Правил дорожнього руху, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Згідно матеріалів справи, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062866, схемою місця ДТП, письмовими та наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 , рапортом помічника чергового СРПП № 3 Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області рядового поліції Свириденко Є. Від 22.12.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водіїв, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , фотокартками, копіями посвідчень водіїв, полісом № АМ/8971800.
Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені судом.
Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього рух, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КпАП України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази в справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, так як вона, являючись учасником дорожнього руху порушила п. 16.2. Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося ДТП, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу порушниці, її ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючої обставини як щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, оскільки саме таке покарання на думку суду буде достатнім для її виховання й запобігання вчиненню нових правопорушень.
Накладення на ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступеню її вини.
Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 124, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на неї стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. в дохід Держаного бюджету України.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений нею не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров