ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1482/20 Справа № 199/7275/20 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В.Л. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником служби мобілізаційної роботи 16 полку охорони громадського порядку національної гвардії України ВЧ НОМЕР_1 НГ України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень на користь держави і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Районний суд встановив, що майор ОСОБА_1 , під час виконання функціональних обов`язків першого заступника командира полку - начальника штабу в/ч 3036 НГ України не вжив вичерпних заходів із забезпечення контролю за охороною державної таємниці у військовій частин.
Зокрема, ним не вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечено контроль за охороною державної таємниці, тобто не виконано обов`язки покладені на нього, що передбачені п.36, п.116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затвердженого Постановою КМ України № 939 від 18 грудня 2013 року (надалі за текстом Порядок).
У порушення зазначених пунктів та вимог Порядку станом на 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було прийнято рішення щодо залучення працівників режимно - секретного відділення (далі РСВ) військової частини НОМЕР_1 НГ України до несення служби не пов`язаною з охороною державної таємниці.
Крім того, у порушення вимог п.36 Порядку майор ОСОБА_1 не вжив вичерпних заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, які полягали у тому, що працівники РСВ під час виконання обов`язків з перевірки несення служби, тощо, а також після виконання обов`язків на наступний день перебувають на відпочинку, що в свою чергу суттєво впливає на виконання в повному обсязі обов`язків покладених на них зі забезпеченням охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 НГ України в цілому.
Таким чином, майор ОСОБА_1 створив дійсні передумови послаблення контролю за охороною державної таємниці з боку працівників РСВ.
Вказаними діями майор ОСОБА_1 порушив п.п.2,36,116 Порядку.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи невиконання вимог режиму секретності у військовій частині порушення встановленого Порядку, з боку майора ОСОБА_1 , якому у встановленому Законом порядку надано допуск до державної таємниці за формою 3, невжиття ним заходів щодо охорони державної таємниці, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а також повернути помилково сплачений судовий збір.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як оперативна група здійснювала контроль за несенням служби добових нарядів, у тому числі контрольно-пропускного пункту, патрулі із охорони військового містечка, які не допускають сторонніх осіб в містечко, в якому знаходяться секретні документи, інша інформація, тому не зрозуміло яким чином було послаблено контроль охорони державної таємниці. При цьому, апелянт вказує про порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки йому не надали змоги ознайомитися з матеріалами справи. Також апелянт вказує, що він позитивно характеризується, за три роки не має дисциплінарних стягнень та має заохочення, серед яких є Відзнака Президента України, є учасником бойових дій, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому, пояснив, що не міг вчинити дане правопорушення в зазначений в протоколі період, так як не виконував обов`язків першого заступника командира полку.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.
За змістом ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що основним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому повинно бути зазначено серед іншого місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки в ньому не зазначено, час вчинення правопорушення, в який період ОСОБА_1 виконував функціональні обов`язки першого заступника командира полку - начальника штабу в/ч 3036 НГ України, коли прийняв рішення щодо залучення працівників режимно-секретного відділення військової частини 3036 НГ України, в який період не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, яким чином порушив своїми діями контроль за охороною державної таємниці.
Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 станом на 26 жовтня 2020 року прийняв рішення та залучив працівників режимно-секретного відділення до несення служби не пов`язаної з охороною державної таємниці. Однак в апеляційного суду виникають сумніви, що ОСОБА_1 міг виконувати функціональні обов`язки першого заступника командира полку - начальника штабу в/ч 3036 НГ України станом на 26 жовтня 2020 року, оскільки перший заступник командира полку начальник штабу підполковник ОСОБА_2 знаходився у відпустці з 24 вересня по 18 жовтня 2020 року, що підтверджується витягом з наказу, який знаходиться в матеріалах справи.(а.с.18)
Крім того, в матеріалах справи наявні рапорти відповідно до яких було виявлено порушення щодо несення служби в період 02 жовтня та 16 жовтня 2020 року. Однак, апеляційний суд зазначає, що даний період ОСОБА_1 не ставиться в провину протоколом про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 не міг виконувати функціональні обов`язки першого заступника командира полку - начальника штабу в/ч 3036 НГ України, оскільки відповідно до наданого в апеляційному суді витягу з наказу перебував у відпустці з 05 по 21 жовтня 2020 року, а відповідно до витягу з наказу від 01 жовтня 2020 року функціональні обов`язки першого заступника командира полку - начальника штабу в/ч 3036 НГ України, виконував майор ОСОБА_3 .
За таких обставин висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, є помилковим та судове рішення у справі не можна вважати законним і обгрунтованим.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень на користь держави і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. - скасувати.
Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький