Справа № 752/3540/20
Провадження №: 3/752/2384/20
П О С Т А Н О В А
іменем України

18 лютого 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , солдата строкової військової служби, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 - солдат строкової військової служби, в умовах дії особливого періоду, 16.02.2020 р. о 04-00 год. був затриманий на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованих дій за обставин викладених у протоколі, щиро покаявся у скоєному.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З даних військового квитка, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2019 р. № 212, довідки від 17.02.2020 р. № 27 встановлено, що з 23.07.2019 р. солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

З даних протоколу про адміністративне затримання серії КИ № 14 від 16.02.2020 р. і даних рапорту від 17.02.2020 р. встановлено, що 16.02.2020 р. солдат ОСОБА_1 разом з іншими двома солдатами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були затримані на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння.

За результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного лікарем ОСОБА_4 16.02.2020 р. о 10-10 год., встановлено, що солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно роздруківки спеціального приладу № 00224 «Алконт - М», вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становить 0,39 проміле.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність військовослужбовців за появу на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", оголошено про проведення часткової мобілізації.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", уведеним у дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводилася антитерористична операція.

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України № 113-УІІІ від 15.01.2015, з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях", введеного у дію Указом Президента України від 30.04.2018 116/2018, та наказом Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України "Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей" з 30.04.2018 у Донецькій та Луганській областях проводиться операція об`єднаних сил.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Водночас у зазначеному Законі України передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України і які спрямовані на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно із статтею 11 зазначеного вище Закону рішення про демобілізацію, із внесенням його на затвердження Верховною Радою України, приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Зазначене свідчить про те, що з 18.03.2014 р. і до цього часу Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за ознаками перебування на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст.34- 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як арешт з утриманням на гаупвахті на строк сім діб, така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. ч.3 ст. 172-20, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП та піддати адміністративному стягненню у виді семи діб арешту з утриманням на гауптвахті.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.