Справа № 453/971/20 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 33/811/1679/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сопотуха В.В. на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , 05.08.2020 року, близько 13 год. 30 хв., в м. Борислав, по вул. Шевченка, керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Drager ALCOTEST 6820, тест 1597, результат 2, 08 проміле.

На зазначену постанову адвокат Сопотух В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, не обґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що відеоматеріал, який подано суду органом поліції, як доказ не є належним доказом по справі і не міг братися судом до уваги. Загалом у оскарженій постанові немає жодного обґрунтування, перерахованих судом доказів, в результаті їх дослідження. А відтак, ці докази є недійсними та не можуть бути підтвердженням факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Сопотух В.В. не з`явились, в заяві, адресованій апеляційному суду, просили заслухати справу у їх відсутності, підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги та просили задоволити апеляційні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 376700 від 05.08.2020 року; постанові про накладення адміністративного стягнення, зафіксованому не в автоматичному режимі від 05.08.2020 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнях ОСОБА_1 від 05.08.2020 року; поясненнях ОСОБА_2 від 05.08.2020 року; поясненнях ОСОБА_3 від 05.08.2020 року; поясненнях ОСОБА_4 від 05.08.2020 року; тесті Drager ALCOTEST 6820; тест 1597, результат 2, 08 проміле; відео матеріалах.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сопотуха В.В. залишити без задоволення, а постанову Сколівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.