Провадження № 33/801/897/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , роз-глянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Вінницького міського су-ду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року про притягнення до адміністра-тивної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , війсь-кового пенсіонера, інваліда ІІІ групи, прирівняного у пільгах ветерана війни до інвалідів війни, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , за статтею 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2020 року серії ГП № 120506 о 20.30 годині цього вечора 08 серпня 2020 року у м. Вінниці по вул. Стрілецькій, 1 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу пра-цівника поліції, не припинив вчинення адміністративного правопорушення, пе-редбаченого статтею 173 КУпАП ( дрібне хуліганство ), допустивши вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, на нього накладене адміністративне стяг-нення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 гривень. Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить цю постанову скасувати та закри-ти адміністративне провадження. Скаржник вважає оскаржувану постанову ви-несеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Цитуючи норми статей 277, 268 КУпАП, ОСОБА_1 зазначає, що справи про адмініс-тративні правопорушення, передбачені статтею 185 КУпАП, розглядаються протягом доби з часу їх надходження до суду та за обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений 08 серпня 2020 року, а матеріали надіслані до суду 31 серпня 2020 року та мали бути розглянуті протягом доби з дня їх надходження, що заздалегідь унеможливлює розглянути справу у строки, встановлені статтею 277 КУпАП у разі неявки особи у судове засідання. Тому орган, який направляв матеріали до суду, має повідомляти правопорушника про дату і місце слухання справи. Суд, враховуючи неможливість розглянути дану справу у визначені законом строки, мав би направити матеріали справи на доо-працювання та подальшого направлення їх до суду з усуненими недоліками.

Скаржник не зазначив у скарзі норму Закону, на підставі якої вважає необ-хідним закриття провадження в адміністративній справі щодо нього.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 як особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про вчинене адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов виснов-ку, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд перегля-дає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не дослі-джувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 120506 від 08 серпня 2020 року, ввечері цього дня о 20.30 годині у м. Вінниці по вул. Стрілецькій, 1 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції, а саме припинити вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП ( дрібне хуліганство ). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопору-шення, передбаченого статтею 185 КУпАП, накладаючи на нього стягнення у межах санкції цієї норми Закону, суд першої інстанції виходив з того, що вина особи доведена матеріалами справи та зібраними у ній доказами.

Апеляційний суд дійшов висновку, що з таким висновком суду першої інс-танції слід погодитися, оскільки він ґрунтується на всебічному, повному і об-єктивному дослідженні усіх обставин справи, наявних у ній доказів в їх сукуп-ності про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного пра-вопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що постанова суду пер-шої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права є не підтвердженими та ґрунтуються на помилковому тлумаченні скарж-ником норм КУпАП. Аргументуючи свою апеляційну скаргу, скаржник, зокре-ма, вказує про недотримання поліцейськими ДПП УПП у Вінницькій області обов`язку з повідомлення особи про дату та місце слухання справи, що є підста-вою для суду повернути матеріали справи на доопрацювання, а також звертає увагу на порушення судом строку розгляду справи, її розгляд за його відсутнос-ті, що на його думку, є підставою для скасування оскаржуваної ним постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Однак із такими доводами скаржника погодитися неможливо.

Зі змісту безпосередньо протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2020 року серії ГП № 120506, убачається, що ОСОБА_1 пові-домлено про дату, час та місце слухання справи 13 серпня 2020 року о 10.00 го-дині у Вінницькому міському суді Вінницької області. При цьому згідно супро-відного листа ДПП УПП у Вінницькій області за № 20375/41/21/01-2020 адмі-ністративні матеріали направлені до суду 11 серпня 2020 року. Проте слід кон-статувати, що такі надійшли до суду лише 31 серпня 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, розглядається протягом до-би з дня одержання органом, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Тобто дана спра-ва про адміністративне правопорушення мала бути розглянута 01 вересня 2020 року, зважаючи на дату її надходження до суду; постанова Вінницьким міським судом Вінницької області винесена лише 20 жовтня 2020 року, тобто з пору-шенням визначеного законом строку.

Разом з тим пунктом одинадцятим постанови Пленуму Вищого спеціалізо-ваного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 судам роз`яснена необхідність під час розгляду справ про адмі-ністративні правопорушення дотримуватися вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП. При цьому звернута увага на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адмініс-тративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продов-жені.

Таким чином закінчення строку розгляду справи не свідчить про необхід-ність завершення провадження у справі з винесенням будь-якого процесуально-го рішення та не може слугувати самостійною підставою для скасування об-ґрунтованої постанови суду першої інстанції.

У свою чергу апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність обов`язкової присутності особи, яка притягується до адмініс-тративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення, передбачене статтею 185 КУпАП. Однак слід зазначити, що дана справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема, на 22 вересня та 20 жовтня 2020 року з достатнім інтервалом часу для отримання ОСОБА_1 судової повістки. Скаржник був завчасно обізнаний про дату, час та місце роз-гляду справи судом першої інстанції на кожне призначене судове засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправ-лення, наявні у матеріалах справи ( а. с. 8, 10 ).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового прова-дження. ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього прото-колу про адміністративне правопорушення, розглядом справи не цікавився, жодних заяв чи клопотань від нього суду першої інстанції не надходило. Зважа-ючи на тривале перебування справи у провадженні суду, строки накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не вважає порушенням норм законодавства та прав ОСОБА_1 внаслідок розгляду справи у його відсут-ність за фактичних обставин, що мають місце.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 17 Зако-ну України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Кон-венцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції щодо обгрунтування судових рі-шень не може розумітися як обовязок суду детально відповідати на кожен до-від заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рі-шення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Проніна про-ти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвен-ції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду спра-ви.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спросто-вують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина право-порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого стат-тею 185 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наве-деного посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі суд визнає неспроможними та не знаходить жодних підстав для їх задо-волення.

Відтак апеляційний суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для скасування постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП.

Ураховуючи надання ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції в судово-му засіданні 21 грудня 2020 року копії безтермінового посвідчення серії НОМЕР_2 про наявність у нього інвалідності ІІІ групи та віднесення його до осіб, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни ( вірність копії перевірена суддею завдяки оригіналу по-свідчення ), у відповідності до пункту восьмого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції в частині стосовно стяг-нення із скаржника судового збору у розмірі 420,40 гривень. Таке вирішення цього питання обгрунтовується тим, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не умотивовулося клопотання про звільнення його від сплати судового збору, суду першої інстанції він не надав документа, який би засвідчив його пільгове стано-вище.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задово-лення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовт-ня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП змінити, виключити з неї абзац другий наступного змісту: «Стягнути із ОСОБА_1 судо-вий збір у розмірі 420 ( чотириста двадцять ) грн. 40 коп.».

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко