Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Аврамишина С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує що постанова не відповідає нормам процесуального та матеріального права. Статті 7, 245, 280 КУпАП вимагають здійснення правосуддя у адміністративних справах з суворим дотриманням законності, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин у справах, вирішення їх у точній відповідності із законом та у присутності особи, що притягується до адмінвідповідальності. Недотриманні роз`яснення п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суд не дослідив обставини при яких був складений протокол, не виконав вимоги ст. 251 КупАП, яка зобов`язує брати до уваги у визначеному законом порядку всі обставини події. В судовому засіданні він пояснив, що діяв в стані крайньої необхідності та умислу на вчинення будь-якого правопорушення не мав. Не враховано, що він терміново віз до лікарні товариша з порубаною рукою, який потребував негайної медичної допомоги. Працівники поліції формально підійшли до з`ясування обставин і підстав для зупинки транспортного засобу не було. Не взято до уваги практику ЄСПЛ та висновки постанови Верховного Суду у справі № 560/751/17 від 27.06.2019 року де зазначено, що письмові пояснення свідків у справі без їх допиту в судовому засіданні є неналежним доказом. Судом не враховано, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся. Вважає за можливим звільнити його від відповідальності за малозначністю. З цих підстав просив скасувати постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року, як незаконну, провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено: відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 091632 від 23 вересня 2019 року цього дня о 19 годині 10 хвилин по вулиці Суворова в м. Сарни Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, і які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що він не заперечує факту відмови від проходження тесту на алкогольне сп`яніння, однак зазначає, що діяв у стані крайньої необхідності через обставини, які зафіксовані на відеозаписі нагрудної камери поліцейського. В його машині знаходився пасажир ОСОБА_2 , який о 16 годині травмував сокирою руку і в лікарню його треба було доставити терміново.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення за ст.33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд враховує наявні в матеріалах справи докази, і на які в апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1 .

Згідно довідки КЗ «Сарненська ЦРЛ» від 23.09.2019 року ОСОБА_2 надавалась медична допомога у зв`язку з рубаною раною І пальця лівої кисті. Травма руки отримана 16 годині 30 хв. 23 вересня 2019 року.

Відповідно до копії відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що в автомобілі марки «Volkswagen Caddy», яким керував ОСОБА_1 , перебував пасажир з травмованою рукою.

За ст.. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на норму закону та обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 були вчинені не в стані крайньої необхідності.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, невідкладність дій водія ОСОБА_1 при транспортуванні травмованого пасажира до лікарні є підставою для застосування ст. 22 КУпАП.

За ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст. 22, 293, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням. Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Ковальчук Н.М.

Виготовлено з автоматизованої ситстеми документообігу суду.

16 березня 2020 року

Суддя: Ковальчук Н.М.