Справа № 206/4767/20
Провадження № 3/206/2087/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

02.12.2020Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Леонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

захисника-адвоката: Королькова М.В.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №071323 складеного 03.10.2020, вбачається що 03.10.2020 о 05 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: вул. Кольська, 9 в м. Дніпро (магазин), з явними ознаками алкогольного сп`яніння образливо чіплявся до поліцейського. На законну вимогу інспектора припинити правопорушення, а саме образливо чіплятися та виконувати законні вимоги ОСОБА_1 не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського. Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП не визнав та суду показав, що 03.10.2020 приблизно о 05 год 00 хв. ранку його було затримано після чого на нього було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 185 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП ОСОБА_1 не визнає, оскільки зазначених в протоколі дій не вчиняв. Співробітники поліції його затримали та одягли на нього кайданки. У зв`язку з чим просив закрити справу на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник-адвокат Корольков М.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення про, що надав до суду відповідне клопотання.

Суд, вислухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність за вчинення правопорушення настає за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно, щоб були:

- законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків;

- злісна непокора.

При відсутності одного з зазначених складових - склад правопорушення відсутній.

З відео-файлу переглянутому в судовому засіданні та долученому до матеріалів справи ОСОБА_1 взагалі не вбачається, яку саме вимогу не виконав ОСОБА_1 , натомість з вказаного відео видно, що події розпочинаються з того, що ОСОБА_1 знаходиться в магазині, співробітники поліції в цей час одягають на нього кайданки та застосовують фізичну силу, а в подальшому доставляють його до відділення поліції та складають протоколи. Будь-яких вимог чи факту непокори з дослідженого відеозапису не вбачається. Окрім того зазначеного в протоколі серії АА №071323 образливого чіпляння до поліцейського та не виконання законної вимоги працівника поліції також не вбачається.

Таким чином суд відноситься критично до того, що дії особи стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП підпадають під склад адміністративного правопорушення в розумінні понять, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992року за №8 дії не можна розцінювати, як злісну непокору вимозі поліцейського.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, не лише вимоги, які були поставлені працівниками міліції, але, і у зв`язку з чим вони робились. Отже, яку саме злісну непокору було вчинено ОСОБА_1 і в чому конкретно вона полягала, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при його розгляді в суді встановлено не було. А відтак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі бути визнаний беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Враховуючи викладене, суд зазначає що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП тоді як, виходячи з принципу змагальності сторін, саме держава, в особі уповноважених нею органів внутрішніх справ (Національної поліції), зобов`язана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тому кваліфікація дій правопорушника за ст. 185 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Положеннями п. 1 ст. 247КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.185, 251, 255 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Поштаренко