Справа №449/86/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 м. Перемишляни

05.03.2020 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Борняк Роман Орестович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді Бібрського міського голови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.185-8 КУпАП, -

за участі:

першого заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області Гавришківа Р.П., прокурора Золочівської місцевої прокуратури Львівської області Курдини З.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 27.01.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.19 Конституції України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», не виконав законні вимоги прокурора, а саме не надав відповіді на запити від 06.11.2019 року №05/47/2-619 вих.19, від 09.12.2019 р. №05/47/2-704 вих.19 та не надав інформації і копій документів на запит від 14.01.2020 р. №14.33/05-47-93 вих. 20.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив, надав письмові пояснення та додатково пояснив, що стаття за якою складено протокол про адміністративне правопорушення передбачає невиконання законних вимог прокурора, тобто суб`єкт до якого надійшов запит, повинен мати можливість з`ясувати, чи є підстави звернення прокурора з таким запитом, чи немає.

Зазначає, що в надісланих прокуратурою запитах, відсутнє належне формулювання та підстави, які передбаченні Законом «Про прокуратуру» і дають можливість прокуратурі звернутися із вказаними запитами.

Звертає увагу, що прокурор повинен був вказати, чи був якийсь факт звернення, чи проводиться по якомусь факту перевірка, вказати конкретний період та інше.

Представник ОСОБА_1 , зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що «порушено ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру»», хоча така взагалі не стосується порядку надання відповіді на запит, тому не вбачається взагалі, чому прийшли до висновку, що відбулося порушення ст.185-8 КУпАП та в чому полягало незаконність дій суб`єкта владних повноважень.

Стверджує, що в самому протоколі зазначено, що незаконними діями є лише відмова у надані запиту, проте така дія може бути незаконною виключно у випадку передбаченому абц.4,5 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», про що не зазначено у протоколі, але лише є посилання на ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор Перемишлянського відділення Золочівської місцевої прокуратури Гавришків Р., зазначив, що як вбачається із запиту від 06.11.2019 року, в такому чітко зазначено в порядку чого та з якого приводу витребовувалась зазначена у запиті інформація.

Щодо підставності витребовування вказаної інформації, просить долучити до матеріалів справи Постанову Львівського окружного Адміністративного суду від 08.11.2016 року, якою скасовано Рішення сесії Бібрської міської ради №103 від 29.01.2016 року і встановлено незаконність передання в оренду 115 га земельних ділянок на території Бібрської міської ради та Рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2017 року, яким визнано недійсним та скасовано рішення IV сесії VII скликання Стрілківської сільської ради від 03.06.2016 року, №525 «Про управління спадщиною», визнано недійсним договір на управління спадщиною від 01.07.2016 року, укладений між Стрілківською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луги-2» з додатками до нього. Тобто встановлено незаконність використання земельних ділянок площею 193 га.

Таким чином, звертає увагу, що прокурор мав право витребовувати вказану у запитах інформацію, оскільки є наявна інформація про скасування рішень, а вказані земельні ділянки використовуються ТзОВ «Луги-2», про що свідчить відповідь Буського управління ДПІ району, де ТзОВ «Луги-2» декларує ту саму площу на території Бібрської міської ради та Стрілківської сільської ради, що свідчить про те, що Бібрським міським головою не контролюється використання зазначених земельних ділянок, що перебувають на території Бібрської міської ради, оскільки ТзОВ «Луги-2» фактично використовують вказані земельні ділянки і декларують площу, не сплачуючи податків.

Щодо запиту від 09.12.2019 року, стверджує, що проведеним моніторингом Перемишлянським відділенням Золочівської місцевої прокуратури засобів «Прозоро» де оприлюднюються договори про укладання робіт і послуг, яким встановлено, що головою Бібрської міської ради 29.08.2019 року, укладено договір №2908-19 «Про проведення підрядних робіт по заміну вікон у будівлі кінотеатру в м.Бібрку (пам`ятка архітектури місцевого значення) з ТзОВ «Мостище».

Зазначає, що згідно даних державної архітектурної будівельної інспекції, які містяться в відкритому доступі на сайті ДАБІ, ТзОВ «Мостище», немає дозволу на проведення реконструкції вказаних робіт по вищезазначеному об`єкті, оскільки ці роботи потребують додаткової ліцензії.

У зв`язку із чим було подано запит, однак після такого, Бібрська міська рада розірвала договір з ТзОВ «Мостище» і уклала договір з фірмою «Центр комплекс». В порушення вимог Закону України «Про здійснення публічних закупівель», вказаний договір не оприлюднено на «Прозоро», лише наявні платіжки. Таким чином стверджує, що прокуратура мала всі підстави звертатися із вищевказаними запитами. Однак відповіді на такі, Бібрський міський голова так і не надав.

Звертає увагу, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270, належним доказам надіслання справ, документів та ін. матеріалів справи є письмове дотримання з розпискою, що також констатувалося Верховним судом, однак таких розписок на даний час немає.

Також зазначає, що на даний час вже є Ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року, про відкриття провадження за позовом до Ббірської міської ради про визнання незаконними дій та бездіяльності в частині не оформлення документів на об`єкти культурної спадщини загальнодержавного значення, що свідчить про підставність всіх вимог прокуратури.

Стверджує, що все це, свідчить про підставність всіх вимог, оскільки прокуратурою були сформульовані чіткі підстави та мета з якими такі подавались.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та дослідивши долученні до справи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 185-8 КУпАП передбачено, що невиконання посадовою особою законних вимог прокурора тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтями 2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» міський голова є посадовою особою, яка має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року функції загального нагляду припинено з дня опублікування даного закону, зокрема ст.2 Закону визначає вже такі функції прокуратури як:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу ІІІ ЦПК України;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами), діяльність прокуратури ґрунтується на засадах: прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України про «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Як вбачається із листа Золочівської місцевої прокуратури від 29.12.2019 р., №05/47/2-704 вих. 19, у зв`язку із вивченням питання щодо охорони культурної спадщини та дотримання законодавства на території Перемишлянського району Львівської області, начальник Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Салій М.І., звернулася до Бібрського міського голови в порядку ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою вирішення питання щодо наявності підстав для здійснення представництва в суді законних інтересів держави та проханням надати таку інформацію в строк до 16.12.2019 року.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, перший заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури Р.Гавришків також звертався із запитами до Бібрського міського голови ОСОБА_1 , в порядку ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою вивчення наявності підстав для представництва від 06.11.2019 року №05/47/2-619 вих.19, який отримано Виконавчим комітетом Бібрської міської ради 12.11.2019 р., та зареєстровано за №773, а також від 14.01.2020 р. №14.33/05-47-93 вих. 20.

З копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції також вбачається, що 12.11.2019 року,

Бібрською міською радою, був отриманий запит з Перемишлянського відділення Золочівської місцевої прокуратури, що стосувався сплачених ТзОВ «Луги-2» коштів до бюджету міської ради.

Згідно довідки спеціаліста Золочівської мсцевої прокуратури Львівської області Навроцької І.О., від 27.01.2020 р., відповіді на запити від 06.11.2019 року №05/47/2-619 та від 09.12.2019 р. №05/47/2-704 вих.19, згідно обліку вхідної кореспонденції та на електрону скриньку Золочівської місцевої прокуратури з Бібрської міської ради не надходили.

Слід зазначити, що запит від 09.12.2019 р. №05/47/2-704 вих.19 та відповідь на запит від 12.11.2019 р., №02/13/1335, які долучені до матеріалів адміністративної справи, не можуть бути прийняті судом, як належні докази, оскільки запит від 09.12.2019 р. №05/47/2-704 вих.19, Бібрською міською радою взагалі не отримувався, а з відповіді на (запит №03/47/2-619 вих. 19) від 12.11.2019 р., №02/13/1335, судом неможливо встановити коли, ким та чи взагалі отримувались документи зазначені у відповіді Бібрського міського голови, оскільки на такій відсутня належна відмітка про отримання такої, відповідальною особою Золочівської місцевої прокуратури, як і відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою.

Стосовно тверджень гр. ОСОБА_1 , про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівником поліції з перевищенням своїх повноважень, які містяться в письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), передбачені ст.ст. 185-4 - 185-9 та прокурор (статті 172-4 - 172-20, 185-4, 185-8, 185-11).

Таким чином, ДОПСП ПП Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Васильків Я.В., був уповноваженою посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, суд критично ставиться стосовно тверджень представника ОСОБА_1 , про те, що в протоколі зроблено посилання на ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а не на ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку із чим відмова у надані запиту, може бути незаконною виключно у випадку передбаченому абц.4,5 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», про що не зазначено у протоколі, оскільки в протоколі є загальне посилання на статтю 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.19 Конституції України, така описка є технічною, відмова у наданні інформації на запити прокуратури гр. ОСОБА_1 , не заперечується, що не впливає на правомірність винесеного протоколу та не спростовує порушення Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Суд наголошує, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, можливість прокурорського представництва в суді обумовлена діяльністю органу місцевого самоврядування за обставин, коли:

а) він не здійснює своїх функцій по захисту інтересів держави;

б) функція із захисту інтересів держави відбувається на неналежному рівні.

Задля цього прокурор має обґрунтувати таку вимогу необхідністю встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави.

У відповідності до Рішення Конституційного Суд України від 08.04.99 р. у справі № 1-1/99 для вирішення справи суттєвим вбачається з`ясування поняття "інтереси держави". У процесі дослідження встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Судом встановлено, що факт відмови від надання відповіді на запити, голова Бібрської міської ради, не заперечував, а лише посилався на незаконність вимог прокурора, які в судовому засіданні були дослідженні, перевірені та встановлено законність таких вимог, таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Бібрського міського голови, не виконав законні вимоги прокурора, а саме не надав відповіді на запити прокурора від 06.11.2019 року №05/47/2-619 і від 14.01.2020 р. №14.33/05-47-93 вих. 20 та необхідні копії документів.

Факт скоєння гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №523411 від 28.01.2020 р., запитами від 06.11.2019 року №05/47/2-619 та від 14.01.2020 р. №14.33/05-47-93 вих. 20, Довідкою Золочівської місцевої прокуратури від 27.01.2020 року, копією журналу реєстрації вхідної кореспонденції та іншими матеріалами адміністративної справи.

З огляду на наведене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення доведена повністю дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами тому на останнього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті застосування адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі ч.1 ст.185-8 КУпАП та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 245, 252, 276, 284, 287-289 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-8 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі двадцяти (20) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 420 (чотириста двадцять) грн., 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Борняк Роман Орестович