Справа № 163/251/20
Провадження № 3/163/269/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Голядинець О.В.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши, направлені Любомльським ВП ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії ОБ №012661 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Любомльським РС УДМС України у Волинській області 26.10.2013 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 20.01.2020 року о 22 годині 55 хвилин по вулиці 1-го Травня в місті Любомль Волинської області, в порушення п.2.9.а. Правил дорожнього руху керував автомобілем марки «Пежо 307», номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та просив не накладати на нього стягнення, в тому числі не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки наявність такого права є єдиним заробітком та джерелом доходу його сім`ї. Пояснив, що в той день, увечері, він їхав від свого товариша до себе додому в селище Головне Любомльського району та був зупинений працівниками поліції. Через відсутність «Драгера», поліцейські запропонували йому поїхати в лікарню на освідування, на що він погодився. Тест огляду на стан сп`яніння показав результат 0,5 проміле, хоча в той день він алкоголю взагалі не вживав, а за 10-20 хвилин до поїздки випив енергетичний напій. За кермо автомобіля сів, так як почував себе добре. Алкоголь вживав за день до поїздки, тому залишився ночувати у товариша вдома. Вказав, що на сьогоднішній день у нього склались тяжкі життєві обставини. Зокрема, його сестра, з якою він спільно проживає, не працює, є інвалідом другої групи, мати має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим він час від часу відвозить обох у лікарню, оскільки посвідчення водія в сім`ї має лише він. Крім цього, через захворювання серця його батькові було відмовлено у продовженні терміну дії посвідчення водія. Сам же він ніде не працює, заробляє кошти тимчасовими заробітками, для чого використовує автомобіль. Характер вчиненого правопорушення він усвідомив, про скоєне шкодує та зобов`язався в майбутньому не вчиняти жодних правопорушень. Накладення ж на нього стягнення поставить його сім`ю у безвихідну ситуацію, втрати засобів для існування його рідних та буде для нього непосильним.

Захисник ОСОБА_1 Войтюк О.Л. у поданих суду письмових поясненнях та особисто в судовому засіданні вказав, що його підзахисний вину у інкримінованому правопорушенні визнав повністю та фактичних обставин не оспорює. Разом з тим, при накладенні стягнення просив врахувати, щоОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, ніде не працює та постійного джерела доходів не має, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, а додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами для ОСОБА_1 буде важким тягарем з огляду на те, що він ніде не працевлаштований, проживає з батьками та сестрою, які теж не працюють, а єдиний дохід у сім`ї ОСОБА_1 - це періодичні поїздки на автомобілі за кордон. Крім цього, вказав, що діями останнього не спричинено шкоди державним чи суспільним інтересам, а накладення на ОСОБА_1 стягнення поставить його сім`ю у ще більш скрутне матеріальне становище та призведе до втрати доходу і засобів для існування його сім`ї. Просив провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП, звільнивши останнього від відповідальності за малозначністю вчиненого та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його захисника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що стверджено матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ №012661 від 20.01.2020 року, затримання серії А3 №174996 від 20.01.2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.01.2020 року, відповідно до якого 20.01.2020 року о 23 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20.01.2020 року серії БАА №381406 відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.5 ст.121 КУпАП, якою стверджено факт керування останнім автомобілем марки «Пежо 307», номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці 1-го Травня в місті Любомль Волинської області, будучи не пристебнутим ременем безпеки; відео-записом подій, що мали місце 20.01.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 , у відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи з зазначених положень, суд враховує, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та у скоєному щиро розкаявся, що у відповідності до положень ст. 34 КУпАП визнає, як обставину, що пом`якшує відповідальність винного.

Суд приймає до уваги й характер вчиненого правопорушення, при якому вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 0,5 проміле, що не є надто значним перевищенням допустимої норми 0,2 проміле, яка визначена пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за N 1413/27858.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_1 не працює та постійного доходу не має, до складу його сім`ї згідно довідки за №482 від 07.02.2020 року входить: мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої ТМО Любомльського і Шацького районів від 20.02.2020 року за №92, у 2019 році три рази знаходилась на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні з діагнозом: порушення ОМЦ, постгеморагічна анемія; батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого Головненської амбулаторії групової практики за №10040 від 20.02.2020 року з 2016 року знаходиться на «Д» обліку, постійно лікується амбулаторно та періодично стаціонарно з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, ожиріння ІІІ ступеня, хронічного остеомієліту правої гомілки; сестра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи І-ї категорії, має ІІ групу інвалідності з дитинства та діагноз: ідіопатичний грудний правосторонній сколіоз ІV ступеня.

Разом з тим, як вбачається з довідки Любомльського РУПСЗН від 02.03.2020 року за №161 середньомісячний розмір пенсії ОСОБА_5 становить 1536,67 гривень.

Зазначеним об`єктивно підтверджується наявність у правопорушника складних життєвих та сімейних обставин.

Як особа ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони: скарг на його поведінку в селищну раду не поступало, спиртними напоями не зловживає, з боку сусідів характеризується як добропорядний, чуйний до чужого горя, з повагою ставиться до людей старшого віку, що доводиться характеристикою Головненської селищної ради від 04.02.2020 за №326.

Поряд з цим, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності та його діями не спричинено істотної шкоди громадським або державним інтересам, а будь-яких обставин, що обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що рівне 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи встановлені судом конкретні обставини справи, дані про особу правопорушника, а також сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у відповідності до санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідатиме характеру правопорушення і особі порушника та суперечитиме положенням ст.ст. 23, 33 КУпАП, оскільки буде явно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення і відповідальності».

Зважуючи на сукупність вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого порушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст.130, ст. ст. 221, 283, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Вилучене, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №012661, посвідчення водія серії НОМЕР_4 №073054повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області А.Л. Гайдук