П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2020 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від т.в.о. начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого

по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2020 року близько 11год 00хв на автодорозі у м. Червоноград по вул. Б.Хмельницького 55, Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, та не залежно від швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, проте вчергове надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні у КП «Червоноградська ЦМЛ» а його адвокат Василишин П.С. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років та у зв`язку із періодичними захворюваннями дочки необхідні перебування в домашніх умовах.

Суд не приймає такі клопотання про відкладення, оскільки за їхнім клопотанням розгляд справи вже відкладався на іншу дату, більше того подані 03.03.2020 року клопотання не підтверджені належними доказами а сама довідка про перебування адвоката Василишин П.С. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років видана ним же, що не є допустимим доказом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Також звертаю увагу нате, що з 10.03.2020 року головуюча суддя перебуватиме у щорічній відпустці, тому з метою розумного та справедливого розгляду справи вважаю за доцільне у клопотаннях про відкладення розгляду справи відмовити.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Водій ОСОБА_1 11.01.2020 року у м. Червоноград, Львівської області керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Із письмового заперечення ОСОБА_1 зазначає, що ним не було порушено ПДР України тому інспектор поліції не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що навпаки водій ОСОБА_2 порушив ПДР України та має нести відповідальність, оскільки водій різко загальмував а через несприятливі погодні умови ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення. За таких обставин у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення а тому справа підлягає до закриття.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , який був викликаний в судове засідання, встановлено, що 11.01.2020 року у м. Червоноград, Львівської області він керував автомобілем «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 та мав намір здійснити поворот ліворуч для того, щоб припаркувати автомобіль. Увімкнувши лівий показник повороту почав рухатися із невеликою швидкістю але згодом зупинився щоб пропустити зустрічний автомобіль та одразу відчув удар в задню частину свого автомобіля. Таким чином вина водія ОСОБА_1 є очевидною, оскільки останній не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, чим порушим п. 2.3.б ПДР України. Більше того на місці події водій ОСОБА_1 визнавав свою провину та надав працівникам поліції відповідні пояснення, проте у судді почав доводити протилежне.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , написаних власноручно 11.01.2019р. на місці ДТП, встановлено, що того дня він керував автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Червоноград по вул. Б.Хмельницького 55, Львівської області. Однак не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно п. 2.3.Б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1. ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цього пункту означають, що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху, чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі, безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху, будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП, заподіянню шкоди майну, здоров`ю та життю людей.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що винність ОСОБА_1 , стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, рапортом, письмовими поясненнями, фотофіксацією ДТП.

Вважаю, що в діях правопорушника наявні ознаки порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наявні у справі докази, які є логічними та послідовними, хоча лише під час судового розгляду, усвідомлюючи покарання в межах санкції статті, ОСОБА_1 почав доводити протилежне.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу.

Керуючись ст. 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340(триста сорок) грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина