П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол - адвоката Семенов Ю.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

тимчасово не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 05.11.2020 близько о 13.40 год., за адресою: АДРЕСА_2 , будучи фактично відповідальним за роботу кафе «Горіціана» здійснював прийом відвідувачів безпосередньо всередині закладу та на закритій терасі, здійснив правопорушення за п.п.5 п.15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року (зі змінами від 21.10.2020 року), за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Захисником ОСОБА_1 -адвокатом Семеновим Ю.О. подано до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. У яких зазначає, що із протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №273881 від 05.11.2020р.не згідні та вважають, що такий складено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Вказує, що у протоколі не зазначено пункту постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, порушення якого допустила особа, що притягається до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що в протоколі зазначені свідки правопорушення, натомість не додані письмові пояснення таких свідків. Також зазначає, що ОСОБА_1 ніяким чином не порушував вимоги постанови, оскільки ніякого відношення до закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не має. Даний заклад перебуває у фактичному користуванні суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 . Тобто, гр. ОСОБА_1 не є адміністратором закладу «Горіціана» та не являється суб`єктом вказаного у протоколі адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП. На підставі наведеного просить провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 -адвокат Семенов Ю.О. підтримав подані письмові заперечення проти протоколу та просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Так, згідно вимог ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно диспозиції ст.44-3 КУпАП визначено, що підставою для притягнення осіб до адміністративної відповідальності є: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п.5 п.15 постанови Кабінету Міністра України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 21.10.2020 року) на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо).

У протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №273881 від 05.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 є фактично відповідальним за роботу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », разом з тим до матеріалів справи не долучено доказів які б підтверджували, що ОСОБА_1 є відповідальний за роботу закладу та що в коло його посадових обов`язків входить припинення роботи ресторану.

При цьому, на суд не покладається обов`язок самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, а лише констатують такий факт, що не знаходить свого обґрунтованого підтвердження у наявних матеріалах справи.

Крім того, керуючись висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у рішеннях «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) і «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) також звертає увагу органу поліції, який готував адміністративний матеріал, на те, що суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення не може відредагувати сформульовану поліцейським у протоколі фабулу адміністративного правопорушення, а також самостійно відшукати докази винуватості, оскільки це суперечитиме принципу рівності сторін і порушить право на захист особи, яка притягається до відповідальності.

За таких обставин, неповнота відомостей у протоколі унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому, без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно абзацу 5 ст.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що направлені до суду матеріали не містять відомостей, які необхідні для повного та об`єктивного розгляду і вирішення справи, приходжу до висновку про необхідність направлення зазначених матеріалів для доопрацювання.

Керуючись ст. ст. 245, 256, 269, 278 КУпАП, суддя,-

постановив:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути Управлінню патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, - для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило