Справа № 161/2030/20
Провадження № 3/161/1029/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки, проживаючого в АДРЕСА_1 , -

- за ст.ст.122-4 ,124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.12.2019 року, о 12.10 год., керуючи транспортним засобом марки «SsangYong Kyron» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Соборності, під час буксирування на гнучкому зчепленні автомобіля марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком буксирування не узгодив порядок подачі сигналів, зокрема про зупинку транспортних засобів, здійснив буксирування автомобіля марки «ВАЗ 2121» у відсутності за кермом водія. Внаслідок цього вказаний автомобіль поблизу буд. №9 змістився вправо та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_1 залишив місце ДТП до якої був причетний, не повідомивши працівників поліції, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 23.5, 23.8 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля марки «ВАЗ 2121», який без попередження залишив автомобіль, який він буксирував. Умисно місце ДТП не залишав, оскільки самої ДТП не бачив.

Адвокат Федош С.М. пояснення, надані ОСОБА_1 , підтримав.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що винним у ДТП є ОСОБА_1 , який здійснював рух автомобіля, не переконавшись у його відсутності за кермом.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , адвоката Федоша С.М., Чуйка С.С., показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його винність у вчиненому повністю підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії БД №204144, серії БД №204145 від 03.02.2020 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2020 року, письмовими поясненнями, які наявні в матеріалах справи, та які узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, вбачається, що бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.23.5 Правил дорожнього руху України, вбачається, щобуксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів).

П.23.8 Правил дорожнього руху України, вказує, що перед початком буксирування водії механічних транспортних засобів повинні узгодити порядок подачі сигналів, зокрема для зупинки транспортних засобів.

На думку суду вище наведені пункти Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримані не були, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, при цьому залишивши, будучи водієм транспортного засобу, місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи та дані про особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд по справі не вбачає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, всі обставини справи, а також ті обставини, що ОСОБА_1 працює, має постійне місце проживання, з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, за правилами ст.36 КУпАП, передбаченого санкцією статті 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн.. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд,шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк