Справа № 462/8038/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2020 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно Протоколу Серії ДПР № 080106: 15 грудня 2019 р., о 22 год. 17 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «BMW 530», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Львові, по вул. Патона, 4, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», а також в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001р.

ОСОБА_1 у судовому засіданні викладені в протоколі обставини заперечив, додатково пояснивши, що 15 грудня 2019 р. у вечірній час, разом зі своєю подругою ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «BMW 530», номерний знак НОМЕР_1 , приїхали на паркінг поблизу ТЦ, що по вул. Патона у м. Львові. Його подруга пішла в аптеку, а він вийшов з авто, з пасажирського місця, щоб покурити. Після чого, придбавши каву, повернувся до авто. Разом з ОСОБА_2 сів в запаркований автомобіль, та почали спілкуватись. В той час, до них під`їхали працівники поліції, безпідставно підійшли до автомобіля, попросили в ОСОБА_1 документи, та запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. На вимогу ОСОБА_1 про роз`яснення підстав такого огляду, працівники поліції не відреагували, пояснення останнього про те, що він не керував автомобілем не прийняли до уваги, та склали відповідний протокол.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Шмотолохою В.З. у судовому засіданні було подано клопотання про закриття справи, згідно якого, що в матеріалах справи знаходиться відео із нагрудних камер поліцейських, на яких момент початку зйомки спілкування працівників поліції із ОСОБА_3 припадає на нагрудну камеру № НОМЕР_2 із 22 год. 04 хв. 36 сек. (файл ) При цьому ст. лейтенант поліції Пушкар А., на стоянці перед торгівельним центром підходить до транспортного засобу, який із вимкненим двигуном перебуває на стоянці перед торгівельним центром. Справді, в салоні авто, на місці водія перебуває ОСОБА_1 проте останній заперечує здійснення ним керування, і в подальшому при перегляді цього ж файлу наполягає на показі відео, де він керує транспортним засобом, що б стало причиною «зупинки», а даному випадку пред`явлення вимог до особи, що перебуває на місці водія. Окрім цього відео, нагрудною камерою № 1761 починаючи із 23 год. 20 хв. 09 сек. (файл ) ОСОБА_1 впродовж всього файлу пояснює офіцеру поліції, про те. що до моменту зупинки автомобіля та постановки його на стоянку керування транспортним засобом здійснювала його подруга, яка є на відео. та яку опитували працівники поліції. До того ж, на файлі , знятим цією ж камерою № 1761 офіцер поліції пояснює особі, запрошеній у якості свідка про те, що «те що він керував, вам засвідчувати не треба, тільки те, що пропонували огляд» (із 23год. 14хв.25 сек). Також зназначає, що той факт, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 до моменту його зупинки та постановки на автостоянку, підтверджує також розмова працівників поліції зафіксована на камеру № 1599 ( відеофайл № НОМЕР_3 ) починаючи із 23год. 1 Зхв.42сек - «Дівчинка поняла, що вона сьогодні на BMW вже не поїде».

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , адреса якого в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 080106 від 15.12.2019 року вказана не вірно, який був очевидцем вказаної вище події. Останній засвідчив, що 15 грудня 2019 р., близько 22 год., перебуваючи у м. Львові по вул. Патона, поблизу ТЦ «Арсен», зауважив, як на паркінг заїхав автомобіль марки «BMW 530», номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала дівчина. Припаркувавшись, така вийшла з-за керма та попрямувала в сторону аптеки, а чоловік вийшовши з пасажирського сидіння, залишився біля авто аби покурити. Потім дівчина повернулась, вони сіли в авто, та знаходились там якийсь час. Після чого, на паркінг заїхав патрульний автомобіль, під`їхав до припаркованого «BMW 530» та почали щось вияснювати. Як результат, його ОСОБА_4 , запросили бути свідком того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. У судовому засіданні ОСОБА_4 наголосив, що вказаним автомобілем керувала дівчина, а не ОСОБА_1 .

За клопотанням адвоката Шмотолохи В.З. до матеріалів справи було долучено копію паспорту ОСОБА_2 , яка згідно пояснень ОСОБА_1 та свідчень свідка ОСОБА_4 керувала «BMW 530», номерний знак НОМЕР_1 , а також зазначено, що на данний час, можливості її явка в суд і допиту в якості свідка відсутні, т.к. така знаходиться за кордоном.

З поясненнь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відеозаписів нагрудних камер поліцейських встановлено, протокол серії ДПР18 № 080106 від 15.12.2019 року складався за адресою: м. Львів, вул. Патона, 37 на паркінгу ТЦ «Арсен», а не за адресою: м. Львові, вул. Патона, 2.

Судом встановлено, що протокол серії ДПР18 № 080106 від 15.12.2019 року, не містить посилання на наявність доказів, окрім заначення - 2 пояснень свідків.

Для всебічного та повного з`ясування обставин справи, судом викликались представники поліції, для достовірного з`ясування обставин, що мали місце 15 грудня 2019 р., о 22 год. 17 хв., за участю ОСОБА_1 , у м. Львові, згідно протоколу, по вул. Патона, 4. Однак представники поліції в судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні судом досліджувались відеоматеріали з нагрудних знаків працівників поліції. Вказані матеріали частково підтверджують, як пояснення ОСОБА_1 , так і покази свідка ОСОБА_4 , згідно яких, ОСОБА_1 не керував автомобілем, так як на відео присутня зазначена дівчина - ОСОБА_2 .

З вказаних відеоматеріалів, судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак факту керування останнім автомобілем не встановлено. На відеоматеріалах відображено лише факт відмови від проходження огляду, однак жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем суду не надано.

Згідно зі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду чітко врегулюванні нормами, які містяться в Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили саме про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість, його пояснення частково знаходять своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом серії ДПР18 № 080106 від 15.12.2020 року, відеоматеріалами місця події, з яких встановлено присутність дівчини під час усіх викладених подій, а також встановлено особу свідка ОСОБА_4 , який спостерігається на відео під час складання протоколу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, при здоровому глузді людині, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: забезпечення права людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які з ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк