Справа № 491/1064/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович розглянувши справу про адміністративне правопорушення,яка надійшла від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.17220 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбове Н. Сіверського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 БОП РОП (на БТР), головний сержант 2 ВОП, документ, що посвідчує особу військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 01 лютого 2018 року, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надано, згідно протоколу протягом року піддавався адміністративному стягненню,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 02 грудня 2020 року о 19 годині 10 хвилин прапорщик ОСОБА_1 в умовах особливого періоду знаходився в батальйоні оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , який дислокується в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
За вказаним фактом командиром батальйону оперативного призначення відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2020 року серії НГ №5574 за ст.17220 ч.1 КУпАП.
Громадянин ОСОБА_1 з`явився до суду та під час розгляду справи винним себе у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав.
При розгляді справи встановлено, що дії громадянина ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.17220 ч.1 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.17220 ч.1 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною першою ст.17220 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною другою ст.17220 КУпАП передбачена відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.
Частина третя ст.17220 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Вивченням матеріалів справи судом встановлено наступне.
Перевіркою відомостей у комп`ютерній програмі «Д3» судом встановлено, що 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 постановою Ананьївського районного суду Одеської області було піддано адміністративному стягненню за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.17220 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Крім того 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 постановою Ананьївського районного суду Одеської області було піддано адміністративному стягненню за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.17215 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії НГ №5574 від 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню, однак в протоколі не містяться відомості про те, за вчинення яких саме правопорушень останній був підданий адміністративному стягненню протягом року, а також до протоколу не додано документи, які підтверджують зазначені відомості.
Водночас, в протоколі зазначено, що 02 грудня 2020 року о 19 годині 10 хвилин прапорщик ОСОБА_1 в умовах особливого періоду знаходився в батальйоні оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , який дислокується в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Тобто, дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.17220 КУпАП, однак протокол складено з посиланням на ч.1 ст.17220 КУпАП.
Таким чином зазначена в протоколі кваліфікація вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає обставинам правопорушення, зазначеним у фабулі протоколу.
При цьому, у рішенні від 9 грудня 2010 року справі (Заява № 20792/05) «Жупнік проти України» Європейський суд з прав людини зазначив (пункт 37 рішення) суд зазначає, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (див. вищезазначене рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France), пункти 52-54).
Зі змісту наведеного рішення вбачається, що суд не вправі самостійно вийти за межі висунутого особі обвинувачення.
Як зазначалося вище, протокол відносно ОСОБА_1 складено за вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.17220 КУпАП, та його дії кваліфіковано за ч.1 вказаної статті.
Саме з таким змістом адміністративного правопорушення був ознайомлений ОСОБА_1 та саме з цього приводу він надав письмові пояснення.
Таким чином судом встановлено, що вказані вище обставини в сукупності виключають в діях громадянина ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.17220 КУпАП.
Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діяхгромадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.17220 ч.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.17220, 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 283-284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії НГ №5574 від 04 грудня 2020 року за фактом вчинення громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Горбове Н. Сіверського району Чернігівської області, мешканцем АДРЕСА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 БОП РОП (на БТР), головний сержант 2 ВОП, документ, що посвідчує особу військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 01 лютого 2018 року, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надано, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.17220 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.О. Желясков

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20__ року.