Справа № 163/2374/20 Провадження №33/802/876/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Таращук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Таращук Ольги Володимирівни на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , водій ТзОВ «Транспортна компанія «Трансфер», за ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, о 20:32 годині 16 серпня 2020 року на 502 км автодороги М-07 в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем "Сканія", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.47-48).

Не погоджуючись із постановою суду захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТзОВ «Транспортна компанія «Трансфер». Вважає, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, справу розглянуто поверхнево і формально, не допитано жодного свідка в судовому засіданні.

Вказує на те, що судом було порушено правила підсудності, оскільки апелянт письмово повідомив суд про те, що місцем реєстрації апелянта є місто Дніпро проспект Трофімових, 242. У зв`язку з цим справа підсудні Ленінському районному суду міста Дніпро. Також, судом порушено права на участь у судовому засіданні, давати пояснення, докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Вказує на те, що по суті вчиненого правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, однак дану обставину не було враховано при розгляді справи у суді першої інстанції. 28.10.2020 року трудовим колективом ТОВ «Транспортна компанія «Трансфер» було прийнято рішення клопотати перед Любомльським районним судом Волинської області про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу ТОВ «Транспортна компанія «Трансфер», однак вони були позбавленні права передати дане клопотання на розгляд судді, оскільки через об`єктивні причини не змогли бути присутніми на судовому засіданні (а.с.52-63).

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Таращук О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом., а також не заперечується ОСОБА_1 та його захисником Таращук О.В.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207623 від 16.08.2020 року, в якому ОСОБА_1 в графі пояснення вказав, що згідний з протоколом та, що випив 0,5 пива (а.с.1);

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» від 16.08.2020 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 1.89% (а.с.2).

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с. 3).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Щодо твердження захисника про те, що судом першої інстанції було порушено правила підсудності, так як місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим, на її думку, справа підсудна Ленінському районному суду міста Дніпро, то вони не заслуговують на увагу апеляційного суду згідно вимог ст.276 КпАП України та повністю обмотивовані постановою Любомльського районного суду Волинської області від 16.10.2020 року (а.с. 33).

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання захисника про порушення судом права ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні, давати пояснення, докази, заявляти клопотання, при розгляді справи, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Так відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Судом апеляційної інстанції, береться до уваги той факт, що у ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги із адвокатом Таращук О.В. 02.11.2020 року (а.с.36), яка могла брати участь в судових засіданнях за відсутності її довірителя та здійснювати захист інтересів останнього на належному рівні, в зв`язку з чим порушення права на захист ОСОБА_1 в даному випадку не мало місце.

Щодо твердження захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з передачею матеріали справи на розгляд трудовому колективу ТзОВ «Транспортна компанія «Трансфер» для застосування заходів громадського випливу то вони не є слушними з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 21 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону, звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КпАП України.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст. 1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КпАП України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

З огляду на конкретні обставини справи, в тому числі і той факт, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищував максимально допустиму норму більше ніж у 9 разів, апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, не забезпечить реального виправлення останнього за допомогою заходів громадського впливу.

А тому, апеляційний суд, виходячи з основоположних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотань директора ТОВ «Транспортна компанія «Трансфер» ОСОБА_3 про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу та звільнення його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Таращук Ольги Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.