Провадження № 3/263/4456/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Полтавській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює на посаді керівника ТОВ «Фінейт компані ЛТД», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , працюючи на посаді керівника ТОВ «Фінейт компані ЛТД», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку передбаченого підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме не подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2020 року з гранічним терміном подання 09.11.2020, що зафіксованого в акті №1810/16-31-04-11-11/39170737 від 12.11.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом поряду, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення № 701/16-31-04-11-12 від 02 грудня 2020 року, а саме: актом про результати камеральної перевірки №1810/16-31-04-11-11/39170737 від 12 листопада 2020 року, актами щодо неявки посадових осіб підприємства до органу податкової служби № 659/16-31-04-11-11 від 01 грудня 2020 року, копіями повідомлень про запрошення до податкового органу.

Відомості щодо оскарження вказаних актів або докази їх незаконності у матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вчинення правопорушення вперше, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись 33, 163-1, 252, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.Л. Соловйов