П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні.

В С Т А Н О В И В :

06.11.2020 р. о 14год. 00хв. водій ОСОБА_1 в м.Біла Церква по вул. Івана Кожедуба керував автомобілем АUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, підвищена жвавість, підвищена рухливість ходи та мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1ст.130 КУпАП..

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився. ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції склали з порушенням законодавства. Порушено вимоги ст.256КУпАП. Від проходження освідчення в медичному закладі він не відмовлявся, що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручали, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння йому не надавався. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши в судовому засіданні диск з нагрудної камери, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з досліджених відеозаписів із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, відеофіксація не була безперервною, суд вважає, що це є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, де в п. 3.5 зазначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно, тобто даний доказ суд не може вважати належним.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок огляду для встановлення стану сп`яніння встановлено ст.266КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року, №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з якими огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266КУпАП. Перелік технічних засобів, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений наказом МВС №33 від 01.03.2010. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Крім того відповідно до вимог п.8 зазначеної інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції в якості ознак сп`яніння зазначено ознаки наркотичного сп`яніння: (звужені зіниці очей які не реагують на світло, підвищена жвавість, підвищена рухливість ходи та мови). Однак, згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 розділу І вищевказаної Інструкції, передбачені ознаки наркотичного сп`яніння і до вказаних ознак «зіниці очей, що не реагують на світло» не віднесені взагалі.

Зазначення вказаних в протоколі ознак є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб. Крім того, жодних посилань на наявність у ОСОБА_1 ознак, зокрема зазначених у протоколі, які б в контексті визначених вищевказаною Інструкцією ознак, вказували б на перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, а також на проведення досліджень поліцейськими цієї обставини у присутності свідків відносно ОСОБА_1 , пояснення свідків не містять. З огляду на вищезазначене суд критично ставиться до викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак, зазначених в якості ознак наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за змістом зазначених пояснень, були запрошені органом поліції в якості свідків. У випадку пояснень, відібраних від свідків, інформації щодо документів, на підставі яких було встановлено особу даних свідків, не зазначено. Таким чином співробітниками поліції не було достовірно встановлено особу свідків, оскільки жодних відомостей про надання останніми певних документів на підтвердження особи ані матеріали справи, ані відповідні пояснення не містять.

За таких обставин відібрані від невстановленої особи пояснення, що долучені до матеріалів справи, не можна вважати доказом належного виконання приписів ст. 266 КУпАП. Таким чином, враховуючи недоведеність факту встановлення особи одного із свідків та вищевказані недоліки долучених до матеріалів справи пояснень, обставина виконання працівниками поліції вимог статті 266 КУпАП щодо присутності двох свідків не знаходить свого підтвердження.

Згідно вимог ч. 5 ст. 266КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи те, що при розгляді справи доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КпАП України не було встановлено, а за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, звертаючи увагу на те, що дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними та були позбавлені ознак законності з огляду на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, незалучення із метою присутності при проведенні процедури огляду двох свідків, задокументована відмова від проходження огляду зроблена під впливом оманливої інформації працівників поліції, суд вважає що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130КпАП України.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збіру провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею)постанови та про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк предявлення постанови до виконання-три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32КУпАП, а також постанов прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс