ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 Справа №607/18607/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 017379 від 29.10.2020 року, 29.10.2020 року о 00 год. 30 хв. в м.Тернополі по вул. Острозького ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Сітроен Джампі» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510 ARMF 0310» та огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та повідомив, що він періодично їздить за кордон у Республіку Польщу, повернувся та приїхав 28.10.2020 року о 22 год. 45 хв. в офіс по вул. Острозького, 45. та після 00 год. вийшов покурити і побачив автомобіль з миготливими маячками. Підійшли працівники поліції та запитали, чи його це автомобіль, який був припаркований. ОСОБА_1 сів у машину, щоб взяти документи, на що працівники поліції його запитали, чому він не включає повороти та повідомили, що на тій ділянці дороги у тому напрямку рух заборонений. Окрім того, працівники поліції зазначили, що потрібно пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично вказує, що не керував транспортним засобом і тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Адвокат Рукавець О.В. в судовому засідання заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки немає доказів того, що останній керував транспортним засобом, згідно відеозапису не вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала автомобілем.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Спираючись на викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Частиною І ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що « кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч .2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 cт. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Окрім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск з відеозаписом, однак такий відеозапис не може вважатися доказом вини ОСОБА_1 , оскільки він не містить доказів щодо суті правопорушення та в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого проводиться розгляд справи, відсутні будь-які відомості щодо проведення відеофіксації правопорушення; в протоколі не зазначено, що будь-які відеоматеріали долучаються до матеріалів справи; і, крім того, вказаний відеозапис не містить відомостей щодо факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, а саме немає даних, що він керував транспортним засобом, оскільки диспозиція статті, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності передбачає і вказує саме на водія особу, яка керує транспортним засобом і його відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 додані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вказують на те, що ОСОБА_1 , зі слів працівників поліції, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Тобто, з пояснень свідків видно, що вони були лише присутні при відмові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від огляду на стан алкогольного сп`яніння та свідками того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом вони не були.

Допитана судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що вони з ОСОБА_1 перебувають у дружніх відносинах та того дня 28.10.2020 року сиділи в офісі свідка по вул. Острозького,45.в м.Тернополі. Вказує на те, що ОСОБА_1 приїхав до неї о 22 год. Вночі вони вийшли на вулицю, бо побачили мигалки і поліцію. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак не повідомили причину, по якій він мав проходити цей огляд, оскільки автомобілем він не керував. Стверджує, що вони спільно сиділи в офісі та він не керував транспортним засобом, автомобіль припаркований був на вулиці.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що ввечері 28.10.2020 року вона разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , який приїхав з Польщі сиділи в офісі по вул. Острозького,45 в м.Тернополі. Близько 12 год. ночі вони вийшли на вулицю покурити і побачили автомобіль працівників поліції з «мигалками». Працівники поліції попросили документи на право керування транспортним засобом і сказали, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, на що той відповів, що піде на обстеження, якщо ті пояснять підстави такого проходження. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він приїхав біля 22 год. і в подальшому перебував в приміщенні офісу.

В судовому засіданні допитана, як свідок дружина ОСОБА_1 ОСОБА_7 повідомила, що 28.10.2020 року біля 22 год. вони з чоловіком приїхали на офіс, що знаходиться по вул. Острозького в м.Тернополі і там сиділи з друзями. Вийшовши звідти на вулицю, побачила працівників поліції, які говорили ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, оскільки причину такого рішення йому не пояснили. Категорично зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем , з 10 год. вечора він знаходився в офісі і нікуди не їхав.

З огляду на викладене, за відсутності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом адміністративні матеріали не містять, а покази свідків, наданих в судовому засіданні свідчать про протилежне, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич