Справа № 534/1825/20
Провадження № 3/534/815/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської області, громадянки України, працюючої на посаді заступника директора у ТОВ «СтильД», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 22.11.2020 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , будучи заступником директора магазину «Prostor», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 79, здійснювала прийом відвідувачів в «карантин вихідного дня», чим порушила п. 15 Постанови КМУ №614 від 22.07.2020 зі змінами 1100 від 13.11.2020 у якому лікарські засоби, продукти харчування займають менше ніж 60 % від усіх товарів магазину.

11.12.2020 на адресу суду направила заперечення по справі про адміністративне правопорушення.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, прохала суд розглянути справу без її участі та закрити провадження у адміністративній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідившидокази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 293920 від 22.11.2020 року відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

Постанова суду згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 ст.9КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100 внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, а саме: пункт 15 викладено в такій редакції, зокрема приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наведеної вище Постанови Кабінету Міністрів України, а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності витікає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність наступних умов:

1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу, яка передбачає прийняття відвідувачів, зокрема торгівельного і побутового обслуговування населення;

2) складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотриманням вимог КУпАП.

Ст. 55 Господарського Кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд наголошує, що письмових доказів на підтвердження трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Стиль Д» до матеріалів справи не приєднані, а отже ця підстава не може бути належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як посадовою особою, що здійснює господарську діяльність.

Суд вказує, що ОСОБА_1 працює на посаді заступника директора магазину«Prostor» та є найманим працівником.Разом з тим керівником ТОВ «Стиль Д» згідно з єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником є ОСОБА_2 .

Також, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів (інструкцій, наказів, тощо) що саме заступник директора магазину ОСОБА_1 за своїми посадовими обов`язками є відповідальною за інкриміноване їй правопорушення.

Суду не надано переконливих та достовірних доказів на підтвердження того, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою:проспект Героїв Дніпра, 79 в м. Горішні Плавні здійснюється торгівля продукти харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами наявність яких є меншиминіж за 60 відсотків від загального асортименту товарів. Оскільки, як встановлено судом і така обставина підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, що у магазині «Prostor» здійснюється торгівля виробами медичного призначення та кормами для тварин.

Збір же доказів покладається саме на осіб, які фіксують факт вчинення адміністративного правопорушення та складають відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу приписів ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Крім того 21.11.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року.

Вказаним законом внесені зміни в тому числі до ст.44-3 КУпАП.

Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП у редакції, чинній з 21.11.2020 року передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а частина 2 цієї статті передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Однак працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 22.11.2020 щодо ОСОБА_1 не вказав за якою частиною ст. 44-3 КУпАП кваліфіковані дії останньої.

Слід зазначити, що суддя позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30.05.2013, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Суд вказує що положення п.22 ч.1 ст.2 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Із урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха