Справа № 405/266/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі: головуючої судді Лук`янової О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.7 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №158418 від 21.12.2019 ОСОБА_1 31.08.2019 о 11:55 год. умисно порушила встановлене законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України, здійснивши виїзд з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та до теперішнього часу не повернула на територію України , а саме до місця мешкання АДРЕСА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 7 ст. 184 КУпАП (а.п. 1).

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, їй роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних в протоколі, не визнала та суду пояснила, що виїзд малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межі України у її супроводі, як матері був законним, як того вимагають положення ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 № 724). Батько малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , надав 23 березня 2019 року нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Республіки Австрія з 23.03.2019 по 31.12.2019 у супроводі матері ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 було отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 . Після цього, вона із сином ОСОБА_4 виїхали через державний кордон України в Республіку Австрія. Законність перетину державного кордону України малолітнього ОСОБА_3 у супроводі матері перевірялась службовими особами уповноваженого державного органу - Державної прикордонної служби України, які не знайшли підстав не випускати малолітнього ОСОБА_3 за межі України у супроводі матері. Перебуваючи у Республіці Австрія малолітній ОСОБА_3 відвідував дошкільний заклад та навчальний заклад, а батько малолітнього ОСОБА_6 отримував щомісяця матеріальну допомогу Уряду Республіки Австрія на всіх дітей, у тому числі і на ОСОБА_3 З 2019 року син навчається в ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . На даний час він навчається у 1с класі, навчальний рік 2019-2020. Як на момент виїзду, так і на теперішній час рішення суду або органу опіки та піклування, якими було б визначено (підтверджено) місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з одним із батьків відповідними органами не приймалось. Відсутнє також і рішення суду, що набрало законної сили, яким би їй, як матері ОСОБА_3 , було заборонено виїжджати за межі України разом із сином ОСОБА_3 . Наразі в Печерському районному суді м. Києва триває судовий розгляд цивільної справи щодо визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нотаріально посвідчена відмова ОСОБА_5 від його дозволу на виїзд ОСОБА_9 у супроводі матері до Республіки Австрія не породжує жодних законних обов`язків для іншого із батьків щодо дострокового повернення малолітнього сина в Україну у зв`язку з тим, що чинним законодавством України не передбачено таких наслідків. При цьому, про наявність заяви про відмову ОСОБА_5 від його дозволу на виїзд сина їй не було нічого відомо, копію такої відмови вона не отримувала. Просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.184 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 7 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за умисне порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України у разі самостійного вирішення питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України тим із батьків, з яким рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України, визначеного Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 за № 57 у разі самостійного вирішення питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України тим із батьків, з яким рішенням суду визначено абр висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють, які самостійно (без нотаріальної згоди другого з батьків) вирішили питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України та з якими рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

При цьому, враховуючи, що норма ч. 7 ст. 184 КУпАП носить бланкетний характер, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, який регламентує встановлене законом обмеження строку перебування дитини за межами України. Однак таких даних в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №158418 від 21.12.2019 не зазначено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №158418 від 21.12.2019 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 7 ст. 184 КУпАП стали результати проведення перевірки Кропивницьким ВП ГУНП в Кіровоградській області за заявою ОСОБА_5 про те, що його колишня дружина ОСОБА_1 поїхала 31.08.2019 з його нотаріально посвідченої згоди із спільним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кордон до країни Австрія та до 20.12.2019 дитину на територію України не повернула (а.п. 3-5). На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 184 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол, надано наступні докази: довідка про результати проведення перевірки за заявою ОСОБА_5 без дати та номеру (а.п. 2), заява ОСОБА_5 про вчинення адміністративного правопорушення від 20.12.2019 (а.п. 3-5), інформація Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.11.2019 (а.п. 6), нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 про те, що останній не дає згоду на виїзд його малолітніх дітей за межі України від 13.08.2019 (а.п. 7), нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 про те, що останній дає згоду на тимчасовий виїзд його малолітніх дітей за межі України від 22.02.2019 (а.п. 8) - всі додані до протоколу документи надані в ксерокопіях, які не оформлені та не засвідчені належним чином, що позбавляє суд можливості встановити їх відповідність оригіналу. Саме на підставі цих документів суд має з`ясувати обставини, визначені в ст.280 КУпАП.

Так, у вину ОСОБА_1 ставиться порушення прав та інтересів дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в порушенні встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України. Однак, з таким твердження посадової особи, що склала протокол, суд не погоджується.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» від 21 січня 1994 року № 3857-XII перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 за № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилось троє дітей: ОСОБА_10 , 1999 р.н., ОСОБА_11 , 2004 р.н., ОСОБА_3 , 2012 р.н. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано. Наразі в Печерському районному суді м. Києва триває судовий розгляд цивільної справи щодо визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між колишнім подружжям ОСОБА_12 склалися неприязні стосунки, оскільки між ними триває конфлікт, пов`язаний з участю у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У Республіці Австрія малолітній ОСОБА_3 відвідував дошкільний заклад та навчальний заклад, з 2019 року останній навчається в ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на даний час він навчається у 1с класі, навчальний рік 2019-2020.

На протязі 2019 року батьком малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 надавались нотаріально посвідчені згоди на тимчасові поїздки дітей за межі України до Республіки Австрія та ОАЕ у супроводі матері ОСОБА_1 . Так, виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі матері - ОСОБА_1 через державний кордон України в Республіку Австрія було здійснено 31.08.2019 на підставі нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_5 від 23.03.2019.

Про існування заяви від 13.08.2019 про скасування згоди ОСОБА_5 на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вказує в судовому засіданні ОСОБА_1 , їй відомо не було. Відсутні докази отримання ОСОБА_1 вказаної заяви і в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, незрозуміло, на підставі яких доказів посадова особа Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області прийшла до висновку, що ОСОБА_1 було порушено встановлене законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України, як не зазначено, яку саме норму закону останньою було не дотримано, та чи вплинуло це на права та інтереси дитини, що є невід`ємними частинами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 184 КУпАП, зокрема, об`єктом та об`єктивною стороною правопорушення.

При цьому, пп.3 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 за № 57, за порушення вимог якого і передбачена відповідальність ч. 7 ст. 184 КУпАП, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав, у якому визначено (Підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб.

Отже, судом відмічається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 184 КУпАП, є батьки, або особи, що їх замінюють, які самостійно, тобто без нотаріальної згоди другого з батьків, вирішили питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України та за якими рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані про те, що ОСОБА_1 самостійно (без нотаріальної згоди батька дитини) вирішила питання про тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України, відсутні. Навпаки, батьком дитини - ОСОБА_5 була надана нотаріально посвідчена згода на тимчасовий виїзд дитини у супроводі матері ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що саме за ОСОБА_1 рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 184 КУпАП, а саме одним з батьків, який самостійно (без нотаріальної згоди другого з батьків) вирішив питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України та з яким рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність в матеріалах провадження жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 7 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Олена Вікторівна Лук`янова