Справа № 202/5873/20
Провадження № 3/202/2910/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, відповідно до якого 15 вересня 2020 року об 11 год. 50 хв., в м.Дніпрі, Індустріальний р-н., біля буд.268 було зупинено транспортний засіб Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на вимогу залишатися на місці для розгляду справи не відреагував, з місця поїхав, був зупинений по пр.Слобожанському,42, на неодноразову вимогу пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР не відреагував, на вимогу припинити адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП не реагував, під час затримання ОСОБА_1 пругався, відштовхував поліцейський, що проводили затримання, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , хапав за формений одяг, чим чинив злісну непокору законним розпорядженням та вимогам поліцейських, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ружа І.В. не з`явилися, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. При цьому суд зазначає, що хворобливий стан ОСОБА_1 не завадив останьому на передодні судового засідання, приїхати до суду та особисто, через канцелярію суду, подати клопотання про перенесення розгляду справи. Суд розцінює такі дії як зловживання своїми правами, спрямованими на затягування розгляду справи, з врахуванням наслідків, передбачених ст.38 КУпАП.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 , через канцелярію суду, подав письмові пояснення, у яких свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав. В письмових поясненнях зазначив, що 15.09.2020, близько 11год. 15хв., біля будинку 26 Д по проспекту Слобожанський, м.Дніпрі, він, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений екіпажем патрульної поліції. Працівником патрульної поліції було повідомлено, що підставою для зупинки транспортного засобу стало порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, а саме вимог дорожнього знаку 4.2 та 3.21. В подальшому працівник патрульної поліції висунув ОСОБА_1 вимогу пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР. Під час зазначеного спілкування, з метою підтвердження законності зупинки працівником патрульної поліції транспортного засобу та всіх подальших його вимог, ОСОБА_1 попросив працівника патрульної поліції ознайомитися із вищезазначеним відеозаписом, що є доказом вчинення адміністративного правопорушення, та у разі підтвердження вчинення правопорушення - скласти відповідні адміністративні матеріали. Після зазначеної пропозиції працівник патрульної поліції відійшов від транспортного засобу, нібито для підготовки відеозапису для показу до свого службового автомобілю. Зачекавши близько 20 хвилин, ОСОБА_1 вийшов зі свого транспортного засобу та направився до працівника патрульної поліції, з метою ознайомлення із відеозаписом. Однак, побачивши зазначеного працівника не за підготовкою відеозапису для показу, а за спілкуванням із водіями інших транспортних засобів, що були ним зупинені, враховуючи відсутність висунутої вимоги залишатися на місці зі сторони працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 продовжив свій рух за запланованим маршрутом. Проте, через відстань, що складає приблизно 1,5 км від місця попередньої зупинки, в районі будівлі №42 по проспекту Слобожанський, м.Дніпрі, рух транспортного засобу ОСОБА_1 було заблоковано службовим автомобілем патрульної поліції та вищезазначений працівник патрульної поліції знов висунув ОСОБА_1 вимогу пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР та звинуватив останнього у тому, що ОСОБА_1 залишив місце попередньої зупинки без його дозволу. Враховуючи відсутність у працівника патрульної поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вирішив звернутися до Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області для виклику на місце пригоди слідчо-оперативної групи поліції задля фіксації протиправних дій працівника патрульної поліції. Однак, зазначене зробити не вдалося через затримання ОСОБА_1 та застосування поліцейськими відносно нього фізичної сили та спеціальних засобів кайданок. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, в приміщенні якого працівником патрульної поліції було складено даний протокол. Також зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу стало порушення під час руху Правил дорожнього руху, а саме вимог дорожнього знаку 4.2 та 3.21, однак протокол про відповідне адміністративне правопорушення працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції складено не було, що підтверджує безпідставність самої зупинки. Отже, враховуючи відсутність доказів наявності підстав зупинки транспортного засобу, які передбачені статті 35 Закону України «Про національну поліцію», а відтак незаконності зазначеної зупинки та, як наслідок, усіх подальших вимог та дій працівників патрульної поліції, те, що стаття 185 КУпАП визначає відповідальність особи саме за злісну непокору законним вимогам працівника поліції, протокол, складений поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Садовським К.С., є незаконним. У зв`язку із чим справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 просили закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У зв`язку з чим, з урахуванням положень ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, беручи до уваги те, що свої пояснення та позицію ОСОБА_1 та його захисник надали у письмових поясненнях, наданий 18 листопада 2020 року, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №304322 від 15 вересня 2020 року, протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №129271 від 15.09.2020, а також даними відеофіксації даної події, що були досліджені у судовому засіданні.

Пояснення ОСОБА_1 , викладені у письмових поясненнях свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли та спростовуються дослідженим відеозаписом, а також Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3139585, складеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за невиконання водієм вимог дорожнього знаку 4.2 та здійснення проїзду під знак 3.21, при зупинці водій відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб.

Отже, позиція ОСОБА_1 розцінюється судом як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути покарання за вчинене, оскільки повністю спростовується доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, майновий стан, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції ст.185 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33,40-1,185,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.