Справа № 462/6105/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - Дуліч-Рибій Ю.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 19.09.2020 року о 02.08 год. на вул. Каховська, 27 у м. Львові, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді 03.12.2020 р. ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 19.09.2020 року близько 02.00 год. він із своєю дівчиною, ОСОБА_2 , повертався додому з кінотеатру, керуючи автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , їхав по вул. Патона у м. Львові, в зустрічному напрямку їхала машина патрульної поліції. Коли він заїхав у двір біля будинку № 27 на вул. Каховській у м. Львові, патрульні під`їхали за ним, підійшовши до нього, працівники поліції представились та повідомили, що в нього несправна ліва фара. Перевіривши, він виявив, що ліва фара справді не працює і пояснив, що він про це не знав і поломка сталась, напевно, в дорозі. На що поліцейські повідомили йому, що за це порушення передбачено штраф і попросили надати посвідчення водія. Після того, як він надав їм своє посвідчення водія, поліцейські перевіривши його в своїй базі даних та виявивши, що він вже раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, одразу запитали в нього чи він вживав наркотичні засоби і запропонували їхати в лікарню на вул. Кульпарківській для проведення експертизи. Після того, як він перепитав у зв`язку з чим він має їхати на експертизу та пояснив, що не створював небезпечних ситуацій, нічого не порушував, поводився адекватно і знаходиться вже біля будинку в якому проживає, поліцейські в грубій формі повідомили йому, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя та червоні очі, спілкувались з ним в грубій формі, звертались до нього на «ти» і постійно перепитували в ньогго «їдемо на експертизу чи ні». Не знаючи як діяти в такій ситуації, намагався зв`язатись із своїм адвокатом, але не зміг додзвонитись до неї, все це тривало більше 40 хв., він розхвилювався, коли відчув колючий біль в боці живота, подумав, що це напад панкреатиту, тому попросив працівників поліції викликати йому ШМД, на що поліцейський відповів, щоб він «не ламав комедію» і їхав з ними на експертизу або відмовлявся від проходження такої. Тоді він попросив свою дівчину викликати йому швидку допомогу і вже погодився їхати для проведення експертизи, але за умови, що туди на місце приїде ШМД. В машині патрульної поліції поліцейські йому сказали, що можна відмовитись від проходження огляду і потім скасувати все в суді, бо таку статтю виключили з КУпАП, вирішив відмовитись від огляду і залишитись, щоб дочекатись приїзду швидкої допомоги. Наступного дня звернувся за медичною допомогою і з 19.09.2020 по 23.09.2020 року перебував на лікуванні у 2-ому хірургічному відділенні КЛ ЩМД м. Львова з діагнозом загострення хронічного гастриту, на підтвердження чого надав виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 23010. Наголосив, що не відмовлявся б від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, якби не його погане самопочуття.

14.12.2020 р. ОСОБА_1 в суд не прибув, належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду. З огляду на те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Дуліч-Рибій Ю.В. в судовому засіданні подала письмове клопотання, в якому покликається на невідповідність протоколу вимогам, передбачених ст. 256 КУпАП, зокрема на наявність виправлень у такому, а саме - дати вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, ОСОБА_1 не був вручений протокол у встановленому законом порядку, було порушено огляд на стан сп`яніння; працівники поліції залякували водія, ігноруючи його бажання пройти огляд, переконавши цього не робити, замість роз`яснення процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис піддавався монтажу, відображає не весь хід подій, наявні невідповідності обставин, зазначених у протоколі та відтворенні з відео. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в суді дали показання аналогічні, вищенаведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Крім цього зазначили, що пояснення, які надавали 19.09.2020 р. не читали, лише підписали.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння встановлений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до положення п. 2 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 12. Розділу ІІ даної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, огляд на стан наркотичного сп`яніння може бути проведено лише у закладі охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за

№ 1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що невідповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу серії ДПР 18 № 522198, у ОСОБА_1 були наявні такі ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів та зіниці, що не реагують на світло.

Згідно наданих ОСОБА_1 пояснень, від проходження, на вимогу поліцейських, огляду на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я він відмовився від проходження такого у зв`язку з поганим самопочуттям.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер (відеореєстратора) поліцейських, з моменту зупинки транспортного засобу, працівниками патрульної поліції неодноразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння у найближчому медичному закладі, зокрема, вперше запропоновано о 02:21:31 год. (медіафайл 01104@190810), на що ОСОБА_1 двічі погоджувався, однак, покликаючись на погане самопочуття а саме: біль у серці (медіафайл 01104@190810, час годинника 02:42:13 год.), біль під ребром (медіафайл 01104@352710, час годинника 02:45:29), біль у підшлунковій залозі (медіафайл 01104@ 352710 , час годинника 02:45:32) відмовлявся. Від пропозиції працівників патрульної поліції щодо надання медичної допомоги та одночасного проходження огляду на визначення стану сп`яніння в найближчому медичному закладі також відмовився, що свідчить про намагання останнього уникнути проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Надана ОСОБА_1 суду виписка Комунального некомерційного підприємства "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова" із медичної карти стаціонарного хворого № 23010 не містить безпосереднього доказового значення щодо факту відмови ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, крім того поведінка особи не свідчить про вчинення ним дій щодо добровільного проходження вказаного огляду.

Судом також не приймаються до уваги покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка являється дівчиною особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності, оскільки в своїх поясненнях, наданих 19.09.2020 року, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, про що свідчать особисті підписи у поясненнях, проти чого не заперечили свідки в суді.

Твердження захисника про те, що відео не є безперевним, а тому не може бути належним доказом також не заслуговує на увагу, так як до суду не надано жодного належного чи допустимого доказу змонтованого відео, що ставить під сумнів його автентичність.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 також підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 522198 від 19.09.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 19.09.2020 року та долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 19.09.2020 року відмовився від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану сп`яніння.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 522198 від 19.09.2020 р. є належним та допустимим доказом, такий складений у відповідності до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам чинного законодавства, складений та підписаний уповноваженою на те особою і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому у протоколі міститься відмітка, що ОСОБА_1 , в присутності свідків роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, проте ОСОБА_1 від підпису відмовився, про що міститься відмітка у протоколі та його письмові пояснення: "не можу їхати, тому що погано". З відео, вбачається, що ОСОБА_1 вголос прочитано протокол. При цьому, ОСОБА_1 скарг на дії чи бездіяльність працівників поліції не подавав. Допущені виправлення у протоколі не є істотними, не впливають на суть правопорушення. Тому, викладені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Оцінюючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю їх такими, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки такі не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз