Провадження № 33/4820/672/20
Справа № 689/716/20 Головуючий в 1-й інстанції Кульбаба А. В.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О. , особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 гривні 40 копійок.

За постановою суду, 31.03.2020 року близько 14 год.00 хв. за адресою: с.Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, по вул.Центральна, ОСОБА_1 , будучи особою, яка підписала інформаційну згоду на самоізоляцію, покинув межі карантину, чим порушив вимоги постанови Головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21.03.2020 №2 "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків короновірусної хвороби COVID-19)", а також пункт 3-2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2020 року №241, а також ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити. Зазначає, що інформаційна згода від 26.03.2020 року про перебування його на карантині (самоізоляції), наявна в матеріалах справи, не містить відомостей, де буде відбуватись так звана «ізоляція», а у нижній частині згоди відсутнє його прізвище, її копія та низка інших документів, що містяться у справі, належним чином не завірені посадовою особою. Вказує, що на момент як підписання згоди, так і складання протоколу законодавство України не містило законодавчо закріпленого поняття самоізоляції. Протокол складено з істотними порушеннями, а саме: не вказано точного місяця його складання; містить розбіжності у графі «другий примірник отримав 30.04.2020 року», зазначено прізвище « ОСОБА_1 », в графі підпис - «відмовився»; зазначено двох свідків, однак письмових пояснень свідка ОСОБА_2 до матеріалів не долучено. Стверджує, що одним із доказів його вини є письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , які містять істотні суперечливості, однак суд першої інстанції не викликав, не допитав даного свідка і безпосередньо в судовому засіданні не перевірив його показання. Крім того, вказує, що судом першої інстанції його не було належним чином повідомлено про розгляд справи в порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 225331 від 03 квітня 2020 року слідує, що 31.03.2020 року близько 14 год.00 хв. за адресою: с.Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, по вул.Центральна, ОСОБА_1 , будучи особою, яка підписала інформаційну згоду на самоізоляцію, покинув межі карантину, чим порушив вимоги постанови Головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21.03.2020 №2 "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків короновірусної хвороби COVID-19)", а також пункт 3-2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2020 року №241, а також ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, за обставин, наведених в постанові суду, є обґрунтованим та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- відомостями інформативної добровільної згоди ОСОБА_1 на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів від 26.03.2020 2020 року, якою було визначено режим карантину (самоізоляції) та відповідальність за порушення таких правил та пам`яткою про самоізоляцію (а.с. 13,14);

- інформацією, яка міститься в рапорті старшого лейтенанта поліції ДОП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 03 квітня 2020 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 порушив інформаційну згоду самовільно покинув місце самоізоляції, в зв`язку з чим був виявлений працівниками поліції ( а.с. 4);

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній не дотримавшись передбачених заборон щодо умов самоізоляції, порушив правила встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року №255.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що змушений був вийти з дачного будинку, в якому знаходився на самоізоляції, щоб купити продукти харчування. Він проживає один у цьому будинку, близьких осіб, які могли б його забезпечити продуктами у нього не було.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке було вчинено хоча і в межах населеного пункту, однак у малолюдному місці, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь вини, його вік та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша