Справа № 214/6572/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 листопада 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - Прасолов В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.3, 130 ч.3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 02.09.2020 року о 16 год. 27 хв. громадянин ОСОБА_2 , в м. Кривому Розі по вул. Заводська, 1 керував транспортним засобом «CHEVROLET» реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України. ОСОБА_2 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 06.05.2020 року та за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 26.05.2020 року.

Крім того, 02.09.2020 року о 16 год. 27 хв. в м. Кривому Розі по вул. Заводська, громадянин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «CHEVROLET» реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуваючи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами Довгинцевським ДВС ВП № 55555256 від 18.03.2019р., чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази:

-за епізодом по ст. 130 ч.3 КУпАП від 02.09.2020 року: протокол (а.с.1), направлення (а.с.3), постанова (а.с.5), рапорт (а.с.6), картка (а.с.7-8), довідка (а.с.9), диск (а.с.10).

-за епізодом по ст. 126 ч.3 КУпАП від 02.09.2020 року: протокол (а.с.1), рапорт (а.с.3), постанова (а.с.4).

Оглядом диску за епізодом за ст. 130 ч.3 КУпАП встановлено, що на ньому мається один файл:

- на файлі з останніми цифрами 0776, який розпочинається о 16.13 год., закінчується о 16.22 год. зафіксовано як стоїть поліцейський автомобіль, поліцейські спілкуються між собою. До автомобіля, який стоїть поруч, підходить поліцейський, кличе двох свідків, та каже, що у водія маються ознаки наркотичного сп`яніння, і що він неодноразово притягувався за ст. 130 КУпАП, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Він позбавлений права керувати транспортним засобом. Поліцейський запитує, чи згоден водій проїхати на ПНД, щоб пройти обстеження, водій відмовляється. Поліцейський роз`яснює права.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю належними доказами за матеріалом за ст. ст. 130 ч.3, КУпАП наступні:протокол, направлення, довідку, постанову, диск, рапорт, так як вони стосуються зупинки автомобіля, стану ОСОБА_2 , наявності в нього ознак сп`яніння, направлення на огляд, наявності права у ОСОБА_2 керувати транспортним засобом.

Вважаю допустимими доказами наступні:протокол, направлення, довідку, постанову, диск, рапорт, так як вони отримані з дотриманням закону.

Вважаю достовірними доказами змісти відеозаписів, які містяться на диску, довідку, постанову.

Направлення на проходження огляду вважаю недостовірними доказом, оскільки в ньому зазначено про направлення ОСОБА_2 на проходження огляду в КЗ «Криворізький ПНД» ДОР 02.09.2020 року, в той час як оглядом відеозапису встановлено, що направлення на місці зупинки транспортного засобу поліцейські на його ім`я не оформляли, підпис ОСОБА_2 про вручення цього направлення відсутній.

Оцінюючи з точки зору достовірності викладених в ньому обставин протокол, виходжу з наступного. Протокол є достовірним в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та висловив відмову від огляду.

Приходжу до переконання, що вказані в зазначеному протоколі такі ознаки як «зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя» є недостовірними, оскільки з відеозаписів вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_2 поліцейські не виконали дій щодо виявлення зазначених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння. Тому протокол в частині наявності у ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом ознак сп`яніння, є недостовірними.

Оцінюючи рапорт з точки зору достовірності викладених в ньому обставин, виходжу з наступного. Рапорт є достовірним в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та висловив відмову від огляду. З урахуванням тієї обставини, що протокол в частині наявності у ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом ознак наркотичного сп`яніння, визнаний недостовірним, приходжу до висновку, що в частині виявлення у ОСОБА_2 під час спілкування ознак наркотичного сп`яніння, рапорт є недостовірним.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений поліцейськими 02.09.2020 року.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Стаття 130 ч.3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану наркотичного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 під час керування ним автомобілем 02.09.2020 року малися переконливі, достатні та об`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому беру до уваги, що зазначені в протоколі такі ознаки як «зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя», вочевидь є надуманими, що вказує на необ`єктивність поліцейських при складанні протоколу. Таким чином, вищезазначене, надає підстави вважати дії поліцейських щодо складання протоколу, упередженими.

Також приходжу до переконання, що в судовому засіданні встановлено, що 02.09.2020 року, ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, ознак такого сп`яніння в нього не було. При цьому беру до уваги, що протокол в частині визначених в ньому ознак сп`яніння, визнаний недостовірним. Тому приходжу до переконання, що підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння у поліцейського 02.09.2020 року,не малося.

Отже приходжу до переконання, що ОСОБА_2 не пройшов огляди на стан наркотичного сп`яніння внаслідок того, що підстав для проведення такого огляду 02.09.2020 року,у поліцейського не малося.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 щодо відмови пройти огляд 02.09.2020 рокувідсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, а тому справу в цій частині належить закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно постанови державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 18 березня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 7 лютого 2020 року провадження по справі № 214/8930/19 про притягнення ОСОБА_2 за ст. 126 ч.3 КУпАП було закрито. Як вбачається з зазначеної постанови, згідно протоколу від 19 листопада 2019 року, 19 листопада 2019 року водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Павла Глазового в м. Кривому Розі, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Довгинцівським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області 18 березня 2019 року. Отже, починаючи з 19 листопада 2020 року ОСОБА_2 був обізнаний про ту обставину, що відносно нього постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 18 березня 2019 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, оскільки станом на 02.09.2020 року знав про вказане обмеження, а тому у його діях міститься склад адміністративного правопорушення. Передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, який не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжуюсь відповідальність, вважаю, що на останнього належить накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-36, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов