Справа 682/483/20
Провадження № 3/682/206/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , старшого солдата військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 - такелажника такелажного взводу такелажної роти, з середньою освітою, не одруженого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності , - за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

24 і 25 лютого 2020 року на ранковому шикуванні на адміністративно-господарській території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 старший солдат ОСОБА_1 був відсутній без поважних причин. Дозволу від командування військової частини НОМЕР_2 на невихід на службу не отримав. До закладів охорони здоров`я за час своєї відсутності не звертався. На телефонні дзвінки не відповідав. Отже, старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 був відсутній на службі дві доби.

Діяння, вчинене старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_1 , не містить ознак складу злочину, передбаченого статтею 407 КК України, яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місце служби військовослужбовцем, а також не з`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця, або хоч і менше 10-ти діб, але більше 3-х діб, вчинені повторно протягом року.

Діяння, вчинене старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_1 , містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме : невихід військовослужбовця (крім строкової військової служби) на службу та самовільне залишення місця служби без причини більше 3 годин протягом робочого дня, вчинене в умовах особливого періоду.

Є підстави вважати, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, оскільки відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з момонту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формування, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на оргінізацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз.4 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Таким чином, визначення особливого періоду, наведеного в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не суперечить визначенню, наведеному у Законі України "Про оборону України", а лише містить ширше визначення цього поняття.

17 березня 2014 року виконуючим обов`язки Президента України видано Указ "Про часткову мобілізацію" №303/2014, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року №1126-VІІ.

Згідно п.8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" набрав чинності з дня його опублікування, а саме, 18 березня 2014 року.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абз.11 ст.1 Закону України "Про оборону України" та абз.4 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" настав особливий період.

Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 "Про часткову мобілізацію" , який затверджено Законом України №1240-VІІ від 6 травня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію.

Закон України №№1240-VІІ від 6 травня 2014 року "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" набрав чинності 7 травня 2014 року.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання - особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в України чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абз.8 ст. 11 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

На час вчинення правопорушення ОСОБА_1 , Президентом України не прийняте рішення про демобілізацію.

За викладених обставин особливий період, як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Тому є підстави вважати, що адміністративне правопорушення, скоєне старшим солдатом контрактної служби ОСОБА_1 , було вчинене в умовах особливого періоду.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав. У вчиненому розкаявся. Для розгляду справи не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №5 від 26.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наказом №569 від 21.09.2019р командира військової частини НОМЕР_1 "Про затвердження Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_1 ", в якому зазначено, що командир такелажної роти має право складати протоколи про адміністративні правопорушення щодо підлеглих, витягом з наказу №202 від 27.08.2019 р командира військової частини НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_2 на посаду командира такелажної роти в/ч НОМЕР_1 з 24.08.2019 р , службовою карткою ст. солдата ОСОБА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.05.2018р №111 введено в дію з 01 червня 2018 р гауптвахту Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку.

Обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні. За місцем служби він характеризується посередньо. Будучи притягутим до адміністративної відальності 27.11.2019 р за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ОСОБА_1 на шлях виправлення не став і знову вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з проходженням військової служби в умовах особливого періоду.

Тому вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адмінстягнення в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у виді утримання на гауптвахті.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" військовослужбовці звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Керуючись ст.ст. 283, 294, ч. 4 ст. 172-11, ч. 4 ст. 15 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді семи діб арешту з утриманням на гауптвахті .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником.

Суддя В.І.Зеленська