Справа № 156/1213/20
Номер провадження: 3/156/560/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О. вивчивши матеріали справи, які надійшли з Іваничівського відділення поліції ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

02.12.2020 до Іваничівського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Подія мала місце 02.12.2020 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області. Потерпілою згідно протоколу від 02.12.2020 року є ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 для розгляду цієї справи визначено суддю Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О.

02.12.2020 суддею Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О. для забезпечення права на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом заявлено самовідвід від розгляду цієї справи, оскільки потерпіла ОСОБА_2 є працівником цього ж суду, свідком у справі виступає працівник Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_3 та сама подія мала місце в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід, необхідно застосувати аналогію права.

Водночас, відповідно до п.55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no. 26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos. 39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

Відтак, за аналогією права, необхідно застосувати діючий Кримінальний процесуальний кодекс України щодо вирішення питання самовідводу.

Так, відповідно до вимог ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

А згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладені в заяві про самовідвід судді Федечко М.О. підстави, беручи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_2 є працівником цього ж суду Іваничівського районного суду Волинської області, подія 02.12.2020 року мала місце в приміщенні суду та свідками такої вказані працівники Іваничівського районного суду Волинської області, тому для забезпечення права особи яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом, яке гарантоване Конституцією і законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заяву про самовідвід необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ст. ст. 6, 9, 48, 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 75,81 КПК України, ст. 283, 284 КУАП,

постановив:

Заяву про самовідвід судді Федечко Марти Орестівни від розгляду справи 156/1213/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП задовольнити.

Повернути справу до канцелярії суду для вирішення питання повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Федечко