Справа № 488/3113/20
Провадження № 3/488/1591/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

23.12.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18№531826, 03 вересня 2020 року о 13:05 год. в м. Миколаєві на вул. Знам`янська, в районі буд.№33, водій ОСОБА_1 , керуючи велосипедом Pride Bullet без номерних знаків, в порушення п.п.2.3.б, 10.1 ПДР України, був неуважним, не слідував за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці свого маневру та допустив бокове контактування з автомобілем Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вище вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у даній пригоді не визнав та пояснив, що 03.09.2020 року приблизно о 12-50 годині рухався на велосипеді в м.Миколаєві по вул.Знам`янська мікрорайон Кульбакіно . Біля дитячого садка за пішохідним переходом в попутному напрямку його збив автомобіль Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , який зачепив його збоку з лівої сторони дзеркалом бокового виду за передпліччя. Він рухався в крайній правій смузі як можна ближче до краю проїзної частини дороги, внаслідок падіння з велосипеда він отримав тілесні ушкодження у виді садн та забоїв кінцівок, а також ударився головою об асфальтове покриття дороги. Як він вважає, водій автомобілю Audi Q7 не повинен був здійснювати його обгін, не переконавшись у безпеці свого маневру, вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася через недотримання водієм автомобілю бокового інтервалу.

Відповідно до письмових пояснень водій ОСОБА_2 зазначав, що в час та місці зазначені у протоколі він рухався на автомобілі Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Знам`янська в бік вул. Райдужна в напрямку будинку №39 зі швидкістю приблизно 35 км/год. За пішохідним переходом в районі кафе Хозяюшка, він увімкнув лівий покажчик повороту та почав об`їзд велосипеда, який рухався в попутному напрямку, при цьому дотримувався бокового інтервалу між ними приблизно 1,5 метри. Виконавши маневр об`їзду велосипеда на третю частину свого автомобілю, він почув різкий удар з правого боку та подивився у дзеркало заднього виду, яке було завернуте і побачив у заднє дзеркало як падає велосипедист. Він застосував екстрене гальмування. Вийшов до велосипедиста. На запитання щодо підстав зменшення інтервалу між ними велосипедист відповів, що здійснював об`їзд каменя, а його автомобілю позаду не чув, при цьому зауважив, що має право виконувати будь-які маневри на дорозі.

За даними схеми місця ДТП, обидва транспортні засоби рухалися по вул.Знам`янська в м.Миколаєві від вулиці Райдужна на проїзній частині загальною шириною 5.3 м. Місце розташування після ДТП: автомобіль Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 заднім лівим колесом на відстані 2 м. від лівого бордюру, та 1,75 м. - від переднього лівого колеса; велосипед позаду автомобіля, переднє колесо на відстані 5.1, а заднє 4.6 від лівого бордюру. Обидва транспортні засобами розташовані за пішохідним переходом, позначення відстані від пішохідного переходу відсутнє.

При цьому схема не має позначення місця зіткнення, в тому числі з пояснень кожного з водіїв, та розташування автомобілю Audi Q7 та велосипеду від правого краю проїзної частини у точці зіткнення (контактування автомобілю та велосипедиста).

Дана схема підписана обома учасниками ДТП без застережень.

В той же час ОСОБА_1 пояснив, що на місці поверхньо ознайомився із нею через погане самопочуття після пригоди.

Окрім того, за даним фактом ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення також відносно водія ОСОБА_2 .

При цьому, згідно повідомлення т.в.о. старшого інспектора ВРОМ ДТП УПП в Миколаївській області Ниркова О. від 13.10.2020 року, з урахуванням того, що пояснення учасників пригоди суперечать одне одному та відсутні свідки даної пригоди, які могли б вказати про винуватця даної пригоди, було прийнято рішення скласти протоколи за ст.124 КУпАП на обох учасників пригоди, оскільки не вдалося визначити винуватця ДТП.

Наведене свідчить про формальне складання протоколу ДПР18№531826 від 15.09.2020 р. про адміністративне правопорушення, без встановлення вини ОСОБА_1 у скоєнні вище вказаної пригоди.

В той же час, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення до адміністративної відповідальності обумовлює певні обмеження щодо особи, тому складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути лише з обґрунтованих підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з протилежності пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин зіткнення та вини у ДТП, відсутності слідової інформації, яка б надала можливість визначити місце зіткнення (контактування) та розташування транспортних засобів по відношенню до меж проїзної частини з правого боку, суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та тим самим встановити наявність у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху та їх зв`язок із настанням даної дорожньо-транспортної події.

Аналізуючи вище наведене, суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом встановити наявність у діях велосипедиста ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому, за положеннями п.1 ст.247 КУпАП, вважає необхідним провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська