Справа номер 237/857/20
Провадження номер 3/237/681/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.03.20 року м. Курахове

Мар`їнського району Донецької області

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сметаняк О.Я., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10.02.2020 року близько 08:00 години, знаходячись за місцем мешкання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії економічного характеру, а саме вигнав її та малолітню дитину, ОСОБА_3 2018 року народження, з дому, внаслідок чого позбавив можливості користуватися житлом, одягом та іншим майном.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що з ОСОБА_5 він перебуває у фактичних сімейних відносинах з 2010 року, під час яких в них народився син ОСОБА_6 2018 року народження та який є інвалідом дитинства. В зазначений день та час між ними виникла побутова сварка, яка була пов`язана із вживанням ОСОБА_2 спиртних напоїв, в ході якої вона покинула його будинок за адресою АДРЕСА_2 та направилась до свого місця проживання в АДРЕСА_3 . Зазначив, що він не мав на меті позбавити ОСОБА_5 та їх сина житла.

ОСОБА_5 про час та місце судового розгляду повідомлялась, до судового засідання не прибула, надіслала письмову заяву, в якій зазначила, що вони із ОСОБА_1 примирились.

У відповідності до норм КУпАП в судовому засіданні досліджено й інші письмові докази.

Так, з письмової заяви ОСОБА_2 слідує, що в 10.02.2020 року приблизно о 08:00 годині ОСОБА_1 перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння влаштував сварку, висловлювався нецензурною лайкою в її сторону, принижував її, штовхав, залякував, погрожував фізичною розправою та вигнав її з сином з будинку по АДРЕСА_2 , і вона із малолітнім сином попрямувала до свого місця проживання по АДРЕСА_3 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 слідує, що в занаений день та час вона перебувала у магазині «Продукти», де до неї підійшла ОСОБА_5 в домашньому одязі і повідомила, що у неї з чоловіком виникла сварка за місцем проживання та він вигнав її на вулицю.

З акту від 04.03.2019 року, довідки УПСЗН Мар`їнської РДА. Свідоцтва про народження дитини слідує, що ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 Горіховій 20 в місті Курахове, отримує державну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю, зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В ньому повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП визначено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь - яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року за № 2229-VIII визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже для визнання факту домашнього насильства необхідна наявність ознак складу вищезазначеного правопорушення, а саме: умисність в намірах досягнення бажаного результату, спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини, значна перевага сил того, хто чинить насильство.

Як вбачається з адміністративного матеріалу, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства за ознаками умисних дій економічного характеру, посадова особа послалась на протокол про адміністративне правопорушення складний 20.02.2020 року, письмову заяву ОСОБА_2 до органів поліції складену 17.02.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_5 та письмові пояснення свідка ОСОБА_7 від 19.02.2020 року.

В порушення вищезазначених вимог КУпАП посадовою особою в протоколі не конкретизоване місце вчинення правопорушення, не надано ретельної оцінки зверненню ОСОБА_2 до органу поліції, враховуючи різницю між часом вчинення події адміністративного правопорушення і часом її звернення до вказаного органу.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеного працівником поліції 20.02.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 10.02.2020 року близько 08:00 години, знаходячись за місцем мешкання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії економічного характеру, а саме вигнав її та малолітню дитину, ОСОБА_3 2018 року народження, з дому, внаслідок чого позбавив можливості користуватися житлом, одягом та іншим майном.

Між тим, складаючи протокол про адміністративне правопорушення посадова особа формально зазначивши, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство за ознакою умисних дій економічного характеру не розкрив їх зміст, не вказав переконливо, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , котрі б вказували умисне позбавлення житла, одягу або можливості користуватися ОСОБА_8 та їх спільному сину житлом, зокрема, до протоколу не додано доказів обставин, вказаних у ньому, зокрема тих, які б підтверджували, що ОСОБА_1 в зазначений день та час дійсно вигнав ОСОБА_2 та дитину з будинку позбавивши їх житла.

Отже, з досліджених в судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його співмешканки ОСОБА_2 , матеріалів справи, вищезазначені ознаки складу адміністративного правопорушення не встановлені.

Таким чином, в матеріалах справи, крім заяви ОСОБА_2 складеної через сім днів, складеного з її слів протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідка складених також зі слів ОСОБА_2 , немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КупАП та настання для потерпілої ОСОБА_2 наслідків, зазначених у цій статті.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Я. Сметаняк