16.03.2020 227/5527/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУ НП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 (протокол серії ОБ № 144255 від 26.12.2019 року).

Як вбачається з адміністративного протоколу, 26.12.2019 року о 13 годині 05 хвилин на а/д с. Нововодянське с. Благодать 1 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21061, н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття газоаналізатора 6810 «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, в зв`язку із чим поліцейським СРПП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Лебідь Г.В. було складено адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 27.02.2020 року ОСОБА_1 суду заявив, що не згоден із складеним на нього протоколом, зазначивши про те, що взагалі не вживає алкогольні напої за станом здоров`я, оскільки є інвалідом 2 групи. Після перегляду відеозапису, на якому ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що він в той день 26.12.2019 року поховав друга та їде з похорону, де вживав самогон в великій кількості, визнає себе винуватим та від продуття газоаналізатора та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовляється, ОСОБА_1 заявив суду про те, що він потребує адвоката, і на відеокамеру так казав, оскільки працівники поліції сміялися з нього і через це він вимушений був так казати. За клопотанням ОСОБА_1 про надання часу для звернення до адвоката, судове засідання було відкладено судом на 05.03.2020 року.

В судове засідання 05.03.2020 року з`явився ОСОБА_1 та повідомив суду про те, що в нього не має грошей на адвоката, оскільки консультація у адвоката коштує 5000 гривень, просив продовжувати судове засідання та допитати запрошеного ним свідка ОСОБА_2 . В ході допиту свідок суду показав про те, що він разом із іншими їхав в автомобілі ОСОБА_1 26.12.2019 року з похорону, і під час поїздки машину зупинили працівники поліції та стали «придираться к ним», запитувати, що у них з очима, погрожували свідку, що посадять в «обезьянник». Після огляду свідком ОСОБА_2 відеозапису, який мається в матеріалах справи, свідок суду уточнив, що він особисто не бачив, щоб ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, але постійно він із ним не находився поруч, а також свідок не бачив та не чув, щоб працівники поліції погрожували ОСОБА_1 . За клопотанням особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд було відкладено на 06.03.2020 року для виклику до суду свідків, про допит яких заявив ОСОБА_1 .

В судове засідання 06.03.2020 року свідки, про допит яких заявляв ОСОБА_1 , не з`явилися. До суду з`явився ОСОБА_1 , який надав до суду договір з адвокатом Тарабаровим В.І. про надання правової допомоги ОСОБА_1 та клопотання адвоката про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому процесі, в зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 10.03.2020 року.

В судове засідання 10.03.2020 року ОСОБА_1 та свідки, про допит яких заявляв ОСОБА_1 , не з`явилися. Натомість, до суду з`явився адвокат Тарабаров В.І., заяивши клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу ОСОБА_1 , надавши копію довідки. З наданої довідки вбачалося, що ОСОБА_1 з 10.03.2020 року перебуває в н/в ОЛПЛ діагноз: наслідки побутової травми 01.07.2007 року. Суд, враховуючи, що ОСОБА_1 вже був допитаний в судовому засіданні, відмовив в відкладенні судового засідання та продовжив розгляд справи. Після цього, адвокатом Тарабаровим В.І. було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( з прослуховуванням аудіо записів судового засідання та оглядом відеозапису, який мається в матеріалах справи). Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи було задоволено судом і розгляд справи було відкладено на 12.03.2020 року.

В судове засідання 12.03.2020 року ОСОБА_1 , свідки, про допит яких заявляв ОСОБА_1 , та адвокат Тарабаров В.І. не з`явилися. Адвокат Тарабаров В.І. надав до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи через хворобу ОСОБА_1 та хворобу його адвоката(лікування амбулаторне),надав відповідні копії довідок. В зв`язку із поданою заявою адвоката Тарабарова В.І. розгляд справи було відкладено на 16.03.2020 року.

В судове засідання 16.03.2020 року ОСОБА_1 , свідки, про допит яких заявляв ОСОБА_1 , та адвокат Тарабаров В.І. не з`явилися. 16.03.2020 року до канцелярії суду адвокат Тарабаров В.І. надав заяву з проханням відкласти розгляд справи через хворобу ОСОБА_1 та хворобу його адвоката( знаходиться на амбулаторному лікуванні),надав відповідні копії довідок.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 та його захисник Тарабаров В.І. неодноразово не з`являлися до суду, через що розгляд справи неодноразово відкладався, а також враховуючи, що в наданих до суду медичних довідках про хворобу ОСОБА_1 та його захисника Тарабарова В.І. не зазначено про те, що вони перебуваючи на лікуванні, не можуть приймати участь в судових засіданнях, суд приходить до висновку про те, що такії дії ОСОБА_1 та його захисника Тарабарова В.І. мають ознаки штучного затягування розгляду справи, з огялду на те, що 26.03.2020 року закінчується передбачений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до відповідальності та його захисника, про час та місце розгляду справи, надано можливість надати до суду свої заперечення та докази, але всі засоби, застосовані судом виявилися марними- засідання відкладалося за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника не однократно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що неявка в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника є зловживанням процесуальними правами та намаганням затягнути розгляд справи з метою уникнути відповідальності.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про час та місце судових засідань, норми ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст. 130 КУпАП, принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами Герасимовим В.В. та його захисником, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку правопорушника нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Приймаючи до уваги, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вже неодноразово надав свої показання в судовому засіданні, а також те, що свідки, заявлені ОСОБА_1 , яких зобов`язався згідно розписки, яка мається в матеріалах справи, забезпечити саме ОСОБА_1 , жодного разу до суду не з`явилися, а також той факт, що за весь час справи у суді з боку ОСОБА_1 та його захисника Тарабарова В.В. не було направлено до суду будь-яких обґрунтованих пояснень чи заперечень, крім клопотань про відкладення розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість продовження судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Тарабарова В.І. та проведення розгляду справи на підставі матеріалів, які мають в справі.

Дослідивши матеріали справи, надані в судовому засіданні показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного :

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із відеозапису, який доданий до матеріалів справи, ОСОБА_1 працівникам поліції повідомив, що 26.12.2019 року він поховав друга, їде з похорону, вживав самогон в великій кількості, скільки саме сказати не може, і від продуття газоаналізатора та проходження медичного огляду він відмовляється, оскільки знаходиться в стані сп`яніння. З оглянутого відеозапису вбачається, що повідомлення він зробив в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також з відеозапису вбачається, що будь-яких недозволених заходів стосовно ОСОБА_1 з боку працівників поліції не застосовувалося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що в його присутності працівники поліції не погрожували ОСОБА_1 . Застосування будь-яких недозволених заходів з боку працівників поліції до ОСОБА_1 спростовується також послідуючими діями самого ОСОБА_1 , який із скаргами на дії працівників поліції за період з 26.12.2019 року до часу винесення судового рішення(16.03.2020 року) не звертався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 хоча і повідомив суду, що в його присутності ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, але після огляду відеозапису на якому зафіксовано як ОСОБА_1 повідомляє, що вживав в той день самогон, свідок ОСОБА_2 не зміг навести обґрунтованих доводів та фактів, які б могли спростувати факт перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Окрім особистих пояснень ОСОБА_1 ,які зафіксовані на відеозапису, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться також протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144255 від 26.12.2019 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що 26.12.2019 року близько 12:30 години він випив 400 г горілки, після чого керував належним йому транспортним засобом; письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою перевиховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 не стягується, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст.ст. 130, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Корнєєва