Справа № 587/2470/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2020 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепівка Недригайлівського району, Сумської області, водія ТОВ «Продтрансголд», мешкаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
19.11.2020 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність);шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Згідно з протоколом серії ДПР 18 № 237263, 10.11.2020 року близько 21-30 години в смт. Степанівка по вул. Заводська, 1, Сумського району, Сумської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МАN TGХ д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керуванням цим засобом у дорозі та не виключив можливість для самовільного руху свого транспортного засобу, в ході чого сталося зіткнення з МАN TGA д.н.з. НОМЕР_4 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_5 , в ході чого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 зазнав механічних пошкодження, чим порушив п.п. 2.3б та 15.7 Правил Дорожнього Руху України
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав категорично та суду пояснив, що вони стояли в черзі на елеватор, перед ним були машини та за ним. В якийсь проміжок часу, машини рушили вперед, а автомобіль Ман, що стояв перед ним стояв. Він сигналив, потім підійшов до водія, і коли той відчинив дверцята, то він зрозумів, що останній спав. Потім, через незначний проміжок часу всі знову проїхали трохи вперед, автомобіль, що був попереду також проїхав, не включаючи навіть габаритів. Надалі, автомобіль, що стояв попереду почав самовільний рух назад, він неодноразово сигналив, але водій даного автомобіля не реагував, і таким чином, автомобіль, що стояв попереду своїм напівпричепом в`їхав у кабіну його авто.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він також є водієм, займається грузовомим перевезеннями. На момент коли сталася пригода, вйого автомобіль стояв позаду автомобіля ОСОБА_1 . І він чітко памятає, що ОСОБА_1 неодноразово сигналив, а потім зясувалося, що автомобіль, що стояв попереду покатився та врізався в автомобіль ОСОБА_1 .
Дані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються з їх письмовими поясненнями від 10.11.2020 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодним доказом не доведена вина ОСОБА_1 , а тому вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних