Справа № 605/705/20
ПОСТАНОВА
"16" грудня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, працюючого директором комунального підприємства Підгайці-Водоканал,
проживаючого АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №128677 від 21 листопада 2020 року, громадянин ОСОБА_1 21 листопада 2020 року близько 14 години 31 хвилина в с. Поляниця вул. Карпатська, 33 Яремчанського району керував автомобілем Mazda 626 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків. Результат даного приладу становив 0,28 % проміллє, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він 21 листопада 2020 року близько 14 години 30 хвилин в с. Поляниця Яремчанського району, керував автомобілем Mazda 626 номерний знак НОМЕР_1 , при цьому безпричинно був зупинений працівниками поліції, які сказали, що він в стані алкогольного сп`яніння. Він їм пояснив, що алкогольних напоїв взагалі не вживає. Тоді працівники поліції почали пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, без присутності двох свідків, на що він зважаючи на те, що алкогольних напоїв взагалі не вживає, а також, щоб його працівники поліції швидше відпустили, погодився. Після продуття приладу, йому було повідомлено, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, чого взагалі не могло бути. Зважаючи на те, що він не був згідний з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він сказав працівникам поліції, що бажає їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також просив надати йому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер для того, щоб зазначити у ньому свою незгоду із результатом вказаного приладу. Однак, працівники поліції не надали йому акта огляду без пояснення причин, а стосовно проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівники поліції повідомили, що на даний час це не можливо у зв`язку із введеним карантином пов`язаним із пандемією COVID 19.
Своєї вини він не визнає, бо не був в стані алкогольного сп`яніння, не був згідний із показами приладу, який продував, а також працівники поліції не забезпечили йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на його прохання, у медичному закладі. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а після складення протоколу він за кермом автомобіля поїхав у своїх справах.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 21 листопада 2020 року близько 14 години 31 хвилина керував автомобілем в с. Поляниця Яремчанського району, при цьому сам протокол на вказану особу було складено 21 листопада 2020 року о 15 годині 04 хвилини.
У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав: З протоколом не згідний, тому що мені не запропонували проїхати на повторний аналіз до медичного закладу, тому що не довіряю показам драгера.
Письмові пояснення двох свідків, суд не приймає до уваги, оцінює їх критично, оскільки такі засвідчують те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21 листопада 2020 року о 16 годині були свідками того, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, при цьому проїхати в медичний заклад відмовився, що не відповідає встановленим обставинам справи та змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №128677 від 21 листопада 2020 року, який як вже зазначалось вище було складено о 15 годині 04 хвилини.
Вищезазначеним підтверджується пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння йому проводився у відсутності двох свідків, а також, що йому не було забезпечено проходження такого огляду у встановленому законодавством порядку, в тому числі й у медичному закладі.
Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
З огляду на зазначене вище, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager Alcotest ARMK -7510, є недійсним.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, або керування ним було передано іншій особі, як це передбачено вимогами ст.266 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц