ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2339/20

11 грудня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 21.05.2019, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.122-2, 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2020 року о 00:53 год. у м.Костопіль по вул.Коперніка 15 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091659, з якого вбачається, що 19.09.2020 року о 19:57 год. в м.Костопіль по вул.1Травня водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього кольору не зупинився, був зупинений під час переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_3 на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів неподалік с.Лісопіль, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 20 вересня 2020 року о 00:15 год. у м.Костопіль по вул.Коперніка 15 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094601, з якого вбачається, що 19.09.2020 року о 20:00 год. на автодорозі Рівне-Городище-Старокостянтинів поблизу с.Лісопіль Костопільського району водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив з`їзд з дороги та наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 20 вересня 2020 року о 00:13 год. у м.Костопіль по вул.Коперніка 15 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091658, з якого вбачається, що 19.09.2020 року о 19:57 в м.Костопіль по вул.1Травня водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №№3/564/1277/20, 3/564/1278/20 та 3/564/1279/20 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/2339/20.

В судове зсідання ОСОБА_1 не з`явився, подав письмове заперечення у якому заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказав, що не вживав спиртних напоїв. Не зупинився на вимогу працівника поліції, оскільки злякався, а коли побачив, що працівники поліції переслідують його на патрульному автомобілі, то розхвилювався та не впорався з керування, внаслідок чого з`їхав з дороги та допустив зіткнення з деревом. При ударі автомобіля в дерево він дуже вдарився головою об лобове скло, внаслідок чого втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то не міг зрозуміти що з ним відбувається, його доставили у медичний заклад, де оглянули на предмет отримання травм, а потім відвезли до відділу поліції, де надали підписати якісь документи. Які саме документи підписував не пам`ятає, оскільки після отриманого удару головою не дуже розумів, що відбувається. Просить врахувати пояснення під час розгляду справи. На підтвердження пояснень надав довідку КНП «Костопільська центральна районна лікарня» Костопільської районної ради №2280 від 19.09.2020. просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ст.122-2, 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів встановив наступне.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091658 від 20.09.2020 року, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2020, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.09.2020, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.09.2020, оптичний диск з відеозаписами.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння на вул.1 Травня у м.Костопіль та від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився.

Разом з тим, із відеозаписів, які містяться на оптичному диску доданому до протоколу вбачається, що усі відзняті на відео події щодо пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп?яніння відбуваються у невстановленому приміщенні, а не на вул.1 Травня у м.Костопіль чи на місці ДТП.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведених норм вбачається, що відповідальність за порушення п.2.5 ПДР України за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть особи, які керують транспортними засобами. При цьому, за відмову пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп?яніння несуть особи, які відмовились пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.

Однак, матеріали справи не містять доказів пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Більше того, наявні в матеріалах справи відеозаписи, які містяться на оптичному диску свідчать про те, що при пропонуванні у невстановленому приміщенні ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння останній погоджується, а на повторну пропозицію відмовляється і поведінка останнього свідчить про неповне усвідомлення ним змісту подій, які відбуваються на той момент.

При цьому, як вбачається з протоколу та відеозаписів, описані події відбуваються через чотири години після часу, який зазначений у протоколі.

Відтак, відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та у доданих до протоколу матеріалах не дають можливості встановити чи було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та його відмови пройти такий огляд у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, а відтак неможливо встановити наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091659 від 20.09.2020 року та копію протокола про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094601 від 20.09.2020.

Разом з тим, з протокола про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091659 від 20.08.2020 вбачається, що останній складено по факту невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу і дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, стаття 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення містить дві частини, а саме: 1) невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу; 2 ) невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091659 від 20.09.2020 не відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані не чітко, то суд позбавлений можливості встановити наявність в діях ОСОБА_1 конкретного складу адміністративного правопорушення, які містить стаття 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак суд позбавлений можливості у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, час його вчинення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то судом встановлено, що 19.09.2020 року о 20:00 год. на автодорозі Рівне-Городище-Старокостянтинів, поблизу с.Лісопіль Костопільського району, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив з`їзд з дороги та наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094601 від 20.09.2020, схемою місця ДТП, відеозаписами.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в повній мірі доведена дослідженому в судовому засіданні доказами.

Доказів на підтвердження протилежного ОСОБА_1 не надано і судом таких доказів не здобуто.

Враховуючи наведене, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 /двадцять/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ грн.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.36, 40-1, 124, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №№3/564/1277/20, 3/564/1278/20 та 3/564/1279/20 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження в межах справи №564/2339/20.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук