Справа № 315/1729/20
Номер провадження № 3/315/552/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 183-1 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 95 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зобов`язаний сплачувати на виконання виконавчого листа № 315/1025/15-ц від 09.11.2015 року, виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх його доходів, щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року, до досягнення дітьми повноліття, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме, до заборгованості, яка станом на 21.11.2020року складає 28267,93грн.

Правопорушник в судовому засіданні пояснив, що аліменти частково сплачував. Проте, оскільки проживає у сільській місцевості, не міг працевлаштуватись і сплачувати аліменти в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Наразі перебуває на обліку в Центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю, однак цих коштів не вистачає щоб сплачувати аліменти в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.183-1КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тобто обов`язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 раніше вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП,

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норму, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Разом з тим, розглянувши матеріали справи, вважаю, що провадження по ній підлягає закриттю у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимогст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018року. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

З матеріалів справи, а саме з протоколу № 95 про адміністративне правопорушення від 23.11.2020 року вбачається, що державний виконавець Гуляйпільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП, враховуючи борг по аліментам, що в сукупності перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 28.09.2015року. Однак судом встановлено, що з лютого місяця 2018року ОСОБА_1 періодично сплачував аліменти, але не в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів і що підтверджує відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Так, дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мав умисел на вчинення правопорушення, щодо несплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в його діях відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С.М.Телегуз