Категорія:ст. 124 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді провадження у справі щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ставилось у провину те, що він 09.10.2020 о 17:29 год. в м. Луцьку на перехресті рівнозначних доріг пр. Соборності та пр. Молоді, керуючи транспортним засобом RENAULT Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог 10.4 ПДР України, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю BMW 530, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Дії ОСОБА_2 органом, який склав адміністративні матеріали, кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 через Луцький міськрайонний суд Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді, скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, вказує, що він був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, і 09 листопада 2020 року для його закінчився строк оскарження судового рішення, однак через введення на території України карантину, а також через те, що з 10 листопада 2020 року його дружина перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим він здійснював догляд за двома малолітніми дітьми, він був позбавлений можливості поданий апеляційну скаргу у десятиденний строк. Дані обставини, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.

Відповідно ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Так, в обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покликається на те, що через введення на території України карантину, а також через те, що з 10 листопада 2020 року його дружина перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим він здійснював догляд за двома малолітніми дітьми, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що переплутав календарні дні з робочими.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції був присутній, що стверджується оскаржуваною постановою судді (а.с.12-13), а також не заперечується і самим апелянтом.

Крім того, 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримав копію постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2020 року, що підтверджується розпискою про отримання копії судового рішення (а.с.14).

В резолютивні частині постанови судді було вказано про порядок та строки апеляційного оскарження (а.с.13).

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через Луцький міськрайонний суд Волинської області лише 12 листопада 2020 року, що стверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження судового рішення, який для нього закінчився 09 листопада 2020 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження через перебування його дружини на лікарняному є необґрунтованими, оскільки як вбачається зі змісту апеляційної скарги та матеріалів справи, його дружина перебувала на лікарняному з 10 листопада 2020 року, при тому що строк на апеляційне оскарження постанови судді закінчився 09 листопада 2020 року.

Тобто, дружина ОСОБА_1 перебувала на лікарняному вже після закінчення строків на апеляційне оскарження постанови судді.

Будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з 29.10.2020 по 09.11.2020 ОСОБА_1 не навів ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті причини, які наведено у клопотанні ОСОБА_1 , не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, так як не відповідають вимогам ч.2 ст.294 КУпАП.

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та вимоги чинного законодавства, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_2 та повернути матеріали апеляційної скарги особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов