ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1546/20 Справа № 201/9751/20 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює водієм трамваю ДЕПО №3 КП Дніпровський електротранспорт ДМР, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 18 серпня 2020 року о 14 годині 15 хвилин, керуючи трамваєм «Т-3», інвентарний № НОМЕР_1 , виїхала на регульоване перехрестя вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Порше», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка слідувала по вул. Олеся Гончара зі сторони вул. Гусенка на зелений сигнал світлофору. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 01 грудня 2020 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, ОСОБА_1 , зазначила, що участі у судовому засіданні не приймала, копію постанови отримала лише 20 листопада 2020 року. Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з об`єктивних та незалежних від її волі причин.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знала про існування справи відносно неї, останню було повідомлено про час та місце розгляду справи в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №126265 від 29.09.2020 року. Під час складання адміністративного протоколу, ОСОБА_1 було ознайомлено з доказами, останній було роз`яснено її права та обов`язки згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але остання від ознайомлення з протоколом та отримання його копії відмовилась, про що свідчить рапорт працівника поліції та фото (а.с. 23, 24). Крім того, в матеріалах справи наявні судові повістки про виклик до суду ОСОБА_1 (а.с. 29, 39, 51), які були направлені на адресу, яка була зазначена ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи за допомогою смс-повідомлень, про що свідчать довідки про доставку смс (а.с. 30, 42,60). В матеріалах справи також містяться телефонограми, відповідно до яких, ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 55, 60, 62). Суд першої інстанції виконав всі необхідні дії передбачені ст. 268 КУпАП для виклику до судового засідання ОСОБА_1 , направивши також судову повістку до Депо №3 КП Дніпровський електротранспорт ДМР для вручення особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що районним судом були здійсненні всі необхідні засоби для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, шляхом направлення судових повісток на її адресу, отже остання мала об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що про наявність постанови їй стало відомо лише у листопаді 2020 року, у зв`язку з чим вона не мала змоги своєчасно оскаржити постанову суду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. В матеріалах справи наявний супровідний лист, відповідно до якого, на адресу ОСОБА_1 10 листопада 2020 року було направлено копію постанови.

Згідно до штампу вхідної кореспонденції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 01 грудня 2020 року, більш ніж через рік після постановлення оскаржуваної постанови, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки ОСОБА_1 в клопотанні не навела поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останній слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко