Справа № 212/267/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чорний І.Я., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку Патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД №209558, складеного 01 січня 2020 року, ОСОБА_1 01 січня 2020 року о 22:39 год. біля будинку № 78 по вул. Ватутіна у Покровському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом "CHEVROLET AVEO", державний номер " НОМЕР_1 " з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння розширені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 01.01.2020 року займався приватними перевезеннями пасажирів, приблизно о 22:00 год. на легковому транспортному засобі "CHEVROLET AVEO" номерний знак " НОМЕР_1 ", приїхав в двір будинку по вулиці Ватутіна в м. Кривому Розі, де біля будинку №78 припаркував свій транспортний засіб, зустрівся зі своїм знайомим та стояв спілкувався з ним.

Під час його спілкування в двір заїхала машина патрульної поліції, зупинилася біля них та почали питати чи не знають вони кому належить "CHEVROLET AVEO", номерний знак " НОМЕР_1 ", на що він повідомив працівникам патрульної поліції, що вказаний транспортний засіб належить йому.

Після того, працівники патрульної поліції повідомили, що є інформація, що вказаний транспортного засіб причетний до вчинення дорожньо-транспортної пригоди та попрохали відчинити транспортний засіб, він відчинив його, працівники патрульної поліції оглянули транспортний засіб, п ісля того, як працівники патрульної поліції не виявили будь-яких слідів, які свідчать про причетність транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, вони почали звинувачувати його, що раніше бачили, що вказаний транспортний засіб повертав та не включив покажчик повороту, потім під час спілкування з працівниками патрульної поліції останні почали звинувачувати його, що в нього тремтять руки, розширені зіниці очей, бліде обличчя, на що він почав заперечувати, а працівники патрульної поліції в свою чергу запропонували проїхати до лікарні для огляду на стан сп`яніння на що він відмовився, оскільки не мав часу їхати до лікарні та й у працівників патрульної поліції були відсутні підстави для його огляду, оскільки вони його не зупиняли і відповідно не могли стверджувати, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 вважає безпідставним та необґрунтованим складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не порушував п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки не перебував в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована з порушенням законодавства, поліцейськими йому не було роз`яснено наслідків такої відмови, навпаки працівники поліції запевнили, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, він зможе самостійно пройти відповідний огляд на та таким чином спростувати складений відносно нього протокол, а тому не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - Максимов Р.І. у судовому засіданні вказав на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не вживав 01.01.2020 року наркотичні засоби чи будь-які інші речовини, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в той час як обставини щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, що передбачені Законом, і не дають підстав вважати, що дана особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 209558 складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП про те, що останній 01 січня 2020 року о 22:39 год. біля будинку № 78 по вул. Ватутіна у Покровському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом "CHEVROLET AVEO", державний номер " НОМЕР_1 " з ознаками наркотичного сп`яніння розширені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, відмовився;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є аналогічними за змістом, відповідно до яких 01.01.2019 року їх було залучено в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками статті 130 КУпАП та в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;

- рапорт поліцейського інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Осташук А., згідно якого під час несення служби 01.01.2020 року було виявлено автомобіль CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та зупинено згідно ст. 35 п. 3. ЗУПНП, під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного або іншого сп`яніння, від проходження медогляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився;

- постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПНД ДОР від 01.01.2020 року о 23.00 год., з відміткою про не проведення огляду ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою;

- відеозапис з бодікамери та відео реєстратора;

- довідку інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області С.М. Острікова про отримання гр. ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії В.

Дослідивши докази по справі вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України Про національну поліцію чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, зокрема у разі: 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Так, з відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту патрульного поліцейського вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу став п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліцію, а саме якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як встановлено у судовому засіданні, працівниками патрульної поліції водій ОСОБА_1 не зупинявся, оскільки його транспортний засіб стояв у дворі та не здійснював рух, інформація, що свідчить про причетність транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди не підтверджена працівниками патрульної поліції будь-якими доказами та не була підтверджена в ході огляду його транспортного засобу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, підставою зупинки транспортного засобу було порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 9.2.б, про що зокрема поліцейськими ніде не зазначено, також ОСОБА_1 направлявся на огляд до КЗ ДОР КПНД о 23:00 год. 01.01.2020 року, в той час як згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1927686 ОСОБА_1 рухався 01.01.2020 року о 23:23 год., тобто ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції на огляд ще до моменту виникнення підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, при визначенні допустимості чи недопустимості доказів діє Правило «отруєного дерева», «плоди отруєного дерева», або «ефект доміно», згідно з якими визнання одного доказу недопустимим тягне невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі. Отруєне дерево дає отруєні плоди. Матеріали/докази, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу/доказу самі є недопустимими як докази. Після визнання матеріалу/доказу недопустимим, спрацьовує «ефект доміно».

Зокрема, в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Балицький проти України» (рішення від 03.11.2011, заява №12793/03), «Тексейра де Кастро проти Португалії» (рішення від 09.06.1998, заява №44/1997/828/1034), «Шабельник проти України» (рішення від 19.02.2009, заява № 16404/03), Європейський суд з прав людини визначив різновид доктрини «плодів отруєного дерева», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 звернуто увагу судів на те, що судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за № 1103 (далі - Порядок) визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, направленню на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, повинна передувати пропозиція поліцейського щодо проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгода водія транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з його результатами.

Згідно з п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, основними доказами, що підтверджують відмову водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є показання свідків щодо відмови водія транспортного засобу від проведення огляду і його дії щодо ухилення від огляду.

Проте, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, матеріалів адміністративної справи та як стверджує в судовому засіданні ОСОБА_1 , йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а відразу запропонували пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, що є порушенням п. п. 2, 3, 6 Порядку.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 7 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, що є обов`язковою умовою проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, а можливість керування транспортним засобом, належним ОСОБА_1 не надано уповноваженій ним особі.

Отже, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала транспортним засобом, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, матеріалами справи не підтверджується факт керування транспортним засобом, в той час і обставини щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння були встановлені з порушенням порядку, що передбачені Законом, і не дають підстав вважати, що дана особа керувала транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутності складу адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення не може бути накладене, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130, 246, 247, 251, 252, 273, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: І. Я. Чорний