Справа №449/1366/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Перемишляни

09.12.2020 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк Олександра Ярославівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, ОСОБА_1 , 11.11.2020 р., близько 10 год. 10 хв. знаходився в м.Перемишляни на вулиці Галицькій, біля адмінбудівлі Перемишлянського ВП, без документів, посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її соціальний статус, чим порушив п.п.2 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 р.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, ст.254 КУпАП.

На підставі ст.278 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до змісту ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог статті 283 КУпАП постанова органу (посадової особи), який виносить постанову по справі , повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Як вбачається із санкції ч.1 ст.44-3 КУпАП у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП на громадян накладається штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що 21.11.2020 р., набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 1000-IX від 06.11.2020 р., яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення статтю 44-3 і доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, ч.3 ст. 8 КУпАП.

Як роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа №1-7/99) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Таким чином, до осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за перебування до 21.11.2020 в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту слід застосовувати ч. 2 ст. 44-3 КУпАП в редакції Закону від 06.11.2020 № 1000-IX.

При цьому, слід відзначити, що зазначеним законом визначено й органи (посадових осіб) до компетенції яких належить розгляд справ за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а саме:

- ч. 1 ст. 219 КУпАП - виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП;

- ч. 1 ст. 222 КУпАП - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП;

- ч. 1 ст. 236 КУпАП - органи державної санітарно-епідеміологічної служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Також слід відмітити, що зазначеним вище законом внесено зміни до ст. 221 КУпАП в якій слово і цифри «статтями 44-1, 44-3» замінено словами і цифрами «статтею 44-1, частиною першою статті 44-3, статтями».

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суддя не вправі у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, оскільки у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221КУпАП є лише розгляд справи.

Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП України.

Згідно з абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014, нормами КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 цього кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Окрім цього, Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Керуючись статтями 221, 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, повернути у Перемишлянське ВП Золочівського ВП ГУНП України у Львівській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна