Справа № 162/921/20 Провадження №33/802/889/20 Головуючий у 1 інстанції:Савич А. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сацик Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 серпня 2020 року, біля 15 години на вул. Міжгайська, в с. Міжгайці Любешівського району Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі з доповненнями захисник Сацик Т.Т. вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Вказує на те, що на час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні. Також зазначає, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами приладу «Драгер» та вимагав проходження огляду в Любешівській ЦРЛ, однак в такому клопотанні йому відмовлено, вказане порушення підтверджується відсутністю у матеріалах справи направлення на огляд водія до медичного закладу. Крім того, жодних записів в протоколі ОСОБА_1 не писав, з протоколом не погоджувався. Звертає увагу на ту обставину, що час який відображений на відеозаписів з бодікамер працівників поліції не відповідає часу зазначеного в протоколі, а сам відеозапис є неповним. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 та його захисник Сацик Т.Т. у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи за апеляційною скаргою захисника Сацик Т.Т. повідомлялися завчасно і належним чином, що підтверджується телефонограмою від 04.12.2020, яка міститься в матеріалах справи. Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням його на лікуванні.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції 09 листопада 2020 року, що стверджується розпискою, згідно якої дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 зобов`язується передати повістку про виклик до суду своєму чоловіку (а.с.25), факт належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи не заперечується і в апеляційній скарзі.

Після надходження справи до Любешівського районного суду Волинської області, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі за клопотанням ОСОБА_1 , зокрема 22 жовтня 2020 року у зв`язку поверненням рекомендованого повідомлення (відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.14-15), 05 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 у зв`язку із поганим самопочуттям (а.с.20), 09 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого було надано відповідну довідку (а.с.22-23).

Для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, суддею було надіслано запити до КНП «Любешівська центральна районна лікарня» Любешівської районної ради та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради», для з`ясування того, чи дійсно звертався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за медичною допомогою та чи перебував на лікуванні у вказаних медичних закладах (а.с.26-27).

Згідно відповіді директора КНП «Любешівська центральна районна лікарня» Любешівської районної ради Іваніва Б. від 10 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за медичною допомогою на приймальне відділення вказаної установи не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував, а дані про амбулаторне лікування відсутні (а.с.28).

Відповідно до відповіді в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради» Ланевич Н. №786/20/2-20 від 12 листопада 2020 року, протягом відповідного періоду 2020 року відомості в медичній електронній системі про звернення ОСОБА_1 до сімейного лікаря відсутні, впродовж 2019 року по 11 листопада 2020 року довідки про стан здоров`я пацієнта ОСОБА_1 не видавались (а.с.29).

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні (а.с.30).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи 13 листопада 2020 року, місцевим судом вірно враховано, що факт перебування правопорушника на лікуванні місцевим судом перевірявся.

Однак, такий факт свого підтвердження не знайшов, ОСОБА_1 не надав суду належних доказів, які б свідчили про те, що він перебував на лікуванні і не міг особисто брати участь у розгляді справи, а також забезпечити участь захисника у розгляді справи.

Подана ОСОБА_1 довідка без номера та без дати (а.с.23) правильно не була взята судом до уваги, оскільки повністю спростовувалась відповіддю в.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради» Ланевич Н. №786/20/2-20 від 12 листопада 2020 року (а.с.29).

Таким чином, судом першої інстанції було вжито усіх заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у розгляді справи щодо його, останній не виявив бажання брати участь у розгляді справи, не вживав будь-яких заходів, а його дії були спрямованні на уникнення адміністративної відповідальності за грубе порушення правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги відповідь на адвокатський запит з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради» №816/20/2-20 від 27.11.2020, оскільки інформація у вказаній відповіді суперечить відповіді на запит суду з цього ж закладу охорони здоров`я від 12.11.2020 №786/20/2-20 (а.с.29).

Так, у відповіді №816/20/2-20 від 27.11.2020 зазначено, що звернення ОСОБА_1 зареєстровано в амбулаторній картці 04.11.2020. Амбулаторну карту ОСОБА_1 18.11.2020 особисто предоставив сімейній медичній сестрі. До 18.11.2020 амбулаторна карта була відсутня в реєстратурі лікувального закладу, так як знаходилась у хворого. Консультація, яка проведена 04.11.2020 в медичній електронній системі МЕДЕЙР анульована у зв`язку із невірно вказаною датою консультації.

Таким чином, відсутність амбулаторної карти ОСОБА_1 в реєстратурі вказаного лікувального закладу і передача самим її до закладу самим ОСОБА_1 лише 18.11.2020 (тобто вже після винесення оскаржуваного судового рішення від 13.11.2020), ставить під обґрунтований сумнів можливість лікарських записів у ній 04.11.2020.

Крім того, сама ж консультація від 04.11.2020 анульована в електронній медичній системі.

Також не заслуговують на увагу і твердження апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_1 не працює, то йому не був потрібен листок непрацездатності у зв`язку з чим такий і не видавався.

Як убачається із матеріалів справи, а саме заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020, він отримав повістку-виклик на судове засідання 05.11.2020 та хоче звернутись до лікаря (а.с.20).

Отже, ОСОБА_1 було достовірно відомо про перебування в суді справи щодо нього, що потребувало відповідного підтвердження із закладу охорони здоров`я.

Проте, не зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 на підтвердження своєї неявки до суду через захворювання, листка непрацездатності не представив, а лишень представив довідку (а.с.23), якій було надано оцінку вище.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 386278 від 28 серпня 2020 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено в присутності двох свідків (а.с.4), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої в ОСОБА_1 виявлено 1.58 % проміле алкоголю (а.с.4а), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.2-3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.11) та іншими матеріалами справи.

Отже, вказаними доказами в їх сукупності повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з положеннями ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків, при цьому незгоди з результатами такого огляду ОСОБА_1 не проявляв, а також не проявляв та не висловлював бажання про проходження огляду у медичному закладі (а.с.11).

Доводи апелянта щодо незначної різниці в часі, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення з часом, який наявний на відеозаписі з бодікамри працівника поліції не заслуговують на увагу, оскільки вказана обставина не впливає на правильність вирішення справи та не спростовує доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину. Крім того, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, апелянтом не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 28.08.2020, останньому було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, про що він поставив власноручний підпис у відповідній графі протоколу (а.с.1).

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сацик Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов