Справа № 476/12/20
Провадження № 3/476/26/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В., за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Єланецького відділення поліції Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №155459/1878 від 27.12.2019 року, 27.12.2019 року о 10.38 год. дільничним офіцером поліції Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області ст. лейтенантом поліції Антонюком В.В. виявлено, що ОСОБА_1 в с.м.т. Єланець на проспекті Незалежності навпроти кафе "Новинка" здійснював продаж піротехнічних засобів у кількості 357 одиниць без відповідних на те документів, а саме без свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. В письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, визнав повністю, зазначив, що продаж піротехнічних засобів здійснив одноразово, дане правопорушення вчинив у зв`язку необхідністю коштів на лікування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

За змістом ст.164 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути особа, яка самостійно провадить господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, та суб`єкт господарювання, який провадить господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Під господарською діяльністю відповідно до ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У відповідності до п. 7.1. «Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів», затверджених Наказом МВС України від 23.12.2003 №1649, продаж побутових піротехнічних виробів здійснюється через спеціалізовані підприємства торгівлі та спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом непродовольчих товарів, приміщення яких обладнані згідно з вимогами охорони праці, пожежної безпеки та відповідають технічним, санітарно-гігієнічним, технологічним нормам і правилам. Реалізацію побутових піротехнічних виробів споживачам мають право здійснювати суб`єкти господарювання, діяльність яких пов`язана з обігом побутових піротехнічних виробів, за наявності наступних документів: свідоцтво про реєстрацію; статут (для юридичних осіб); дозвіл на початок роботи, виданий органами державного пожежного нагляду та Держнаглядохоронпраці; копії свідоцтв (довідок) про проходження спеціальної підготовки та допуску до роботи з піротехнічними виробами працівників, які мають такі допуски.

Згідно ч.1 ст.195-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку виробництва зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

Відповідно до п.п. 1.51, 1.5.2 Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затвердженихнаказом МВС України від 23.12.2003 року №1649 за призначенням, умовами застосування та ступенем потенційної небезпеки піротехнічні вироби поділяють на дві групи: вироби піротехнічні побутові, до яких згідно з ДСТУ 4105-2002 належать вироби І,ІІ,ІІІ класів небезпеки, користування якими не вимагає спеціальних знань інавичок, а використання їх з дотримання вамог наданої інструкції із застосування забезпечує за межами небезпечних зон безпеку здоров`я та життя людей, не призводить до пошкодження майна і насення шкоди навклишньому середовищу. Параметри небезпечних зон піротехнічного виробу викладені в ДСТУ 4105-2002. Вироби піротехнічні технічного та спеціального призначення, користування якими потребує спеціальних знань і навичок, відповідної атестації виконавців ( користувачів) і (або) забезпечення відповідних умов технічного.

Однак, із досліджених матеріалів справи суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані і його дії слід кваліфікувати за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП, тобто порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів, яка є спеціальною статтею Кодексу в частині регулювання вказаних відносин, і санкція якої передбачає накладення штрафу від тридцяти п`яти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доході громадян з конфіскацією піротехнічних засобів.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював діяльність з продажу піротехнічних засобів систематично з метою отримання прибутку від зазначеної діяльності. Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 здійснив продаж вищевказаних товарів одноразово, тоді як, господарська діяльність передбачає вчинення систематичних дій та протягом певного періоду, а тому в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1ст.164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 164 КУпАП, не доведений, за таких обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністюв його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Чернякова