Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1203/20
Провадження 3/382/585/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого черговим по станції СТ "Яготин"

за ст. 124 КУпАП,

за участю адвоката Козацького А.В.

Встановив:

До Яготинського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в котрому зазначено, що 9 вересня 2020 року близько 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "БМВ 5251" номерний знак НОМЕР_1 у м. Яготин по вул. Київська, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "Хюндай Акцент" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч, що спричинило пошкодження транспортних засобів, порушивши вимоги п. 13.3 ПДР України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 9 вересня 2020 р. його кум ОСОБА_2 підвозив його з дружиною додому, оскільки він святкував день народження та таким чином він знаходився у власному автомобілі на пасажирському сидінні. Рухаючись по вул. Київська, вони мали намір повернути на вул. Садова у м. Яготин, та ОСОБА_2 ввімкнув лівий покажчик повороту та зупинив автомобіль, пропускаючи автомобіль, який рухався по зустрічній смузі. Проте, минаючи їх автомобіль, транспортний засіб, що рухався по зустрічній смузі, зачепив дзеркало бокового виду та не зупиняючись, поїхав далі. Оскільки вони не роздивилися номерних знаків автомобіля, з вини якого сталася ДТП, то вони поїхали за ним слідом. Наздогнавши його на мосту, перед поворотом на вокзал, вони з"ясували, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 , який пояснив, що не помітив події ДТП, а тому не зупинився. Після чого останній рушив далі, а він з дружиною викликав працівників поліції. Через деякий час до них під"їхали працівники поліції разом із ОСОБА_3 та відносно нього склали протокол про адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, хоча із самого початку він пояснював, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , який в цей момент знаходився поряд. Дані обставини він зазначав у письмових поясненнях під час складання протоколу. Просив закрити провадження у справі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, покази свідків, дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав. Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З пояснень очевидця ОСОБА_4 вбачається, що 9 вересня 2020 р. на початку 21 год. після роботи їх з чоловіком віз додому ОСОБА_2 , який перебував за кермом їх автомобіля. Коли вони повертали на вул. Садову та їх автомобіль стояв перед поворотом, пропускаючи зустрічний автомобіль, то водій зустрічного автомобіля вдарив їх автомобіль дзеркалом та не зупиняючись, поїхав далі.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 9 вересня 2020 р. він знаходився за кермом автомобіля ОСОБА_1 . Коли він, керуючи автомобілем, зупинився біля повороту на вул. Садову та ввімкнув лівий покажчик повороту, пропускаючи зустрічний транспортний засіб, то автомобіль, який рухався по зустрічній смузі, при роз"їзді з їх автомобілем, зачепив дзеркало бокового виду та не зупиняючись, поїхав далі. Коли приїхали працівники поліції, то відносно ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що той не перебував за кермом автомобіля, та не був винним у ДТП, склали протокол за ст. 124 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 9 вересня 2020 р. біля 21 год. він їхав із автошляху Київ-Харків близько 60 км/год. по вул. Київська у м. Яготин. На перехресті з вул. Садовою, минаючи автомобіль, у якого був ввімкнений покажчик лівого повороту, почув якийсь "хлопок". Незрозумівши, що автомобілі зачепились дзеркалами, він рушив далі. Чи рухався автомобіль ОСОБА_1 під час зустрічного роз"їзду, він сказати не може. Під час роз"їзду з автомобілем ОСОБА_1 він напрямку руху не змінював. Крім цього, на автошляху, яким він рухався, відсутня дорожня розмітка розподільчої смуги. Хто знаходився за кермом автомобіля в цей момент, йому не відомо. Коли працівники поліції складали протокол, то ОСОБА_2 зазначав, що за кермом автомобіля знаходився він. Письмові пояснення від його імені були написані працівником поліції. Під час його допиту він не зазначав, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.

Інших доказів, які б свідчили, що за кермом автомобіля під час ДТП знаходився ОСОБА_1 до протоколу про адмінправопорушення не додано.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи не здобуто переконливих доказів стосовно того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та порушив вимоги п.13.3 ПДР України, то для притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Судя Литвин