ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 Справа №607/821/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, -

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2020 року о 15 год. 50 хв. в с. Підгороднє по вул.. Стрийська, Тернопільського району керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний як таксі, надавав послуги пересування пасажирів на таксі без встановленої реєстрації, як суб`єкта господарювання та без державної ліцензії на зайняття вказаним видом діяльності, чим порушено вимоги п. 24, ч.1 ст. 7 Закону України « Про ліцензування видів господарської діяльності».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та суду пояснив, що 14.01.2020 року, разом із своєю дружиною, він їхав по власних потребах у напрямку кладовища, що у с. Підгороднє, Тернопільського району. Перевезення пасажирів він не здійснював. Факт отримання ним доходу зафіксовано не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 належить їй на праві користування, вона як підприємець має ліцензію на перевезення пасажирів на таксі. 14.01.2020 року вказаний автомобіль, який мав світловий ліхтарик із позначкою таксі вона передала ОСОБА_1 для власних потреб. Перевезення пасажирів він не здійснював.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

В силу вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Відповідно до роз`яснень наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01. 2020 року, ОСОБА_1 ставлять у вину те, що він 14 січня 2020 року займався діяльністю з перевезенням пасажирів без отримання відповідної ліцензії.

З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлено, що будь-яких послуг по перевезенню пасажирів 14 січня 2020 року о 15 год. 50 хв. в с. Підгороднє по вул.. Стрийська, Тернопільського району останній не надавав. Вказав, що автомобіль використовував для власних потреб.

Також, поясненнями свідка ОСОБА_3 підтверджено, що ОСОБА_1 використовував автомобіль для власних потреб.

Автомобілем «Volkswagen», д.н.р. НОМЕР_1 належить на праві користування ОСОБА_3 , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та має ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та додатком №1 до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №436 від 29.10.2019 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались послугами з перевезення, за які ОСОБА_1 отримував кошти, як і будь-яких інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 не підтверджує факту здійснення ним господарської діяльності з перевезення пасажирів на вказаному автомобілі.

Суд не приймає до уваги фотоматеріали, долучені до матеріалів справи, оскільки розташований на транспортному засобі прилад із надписом «5210» не свідчить про надання ОСОБА_1 даних послуг.

Зазначення у страховому полісі тих обставин, що даний транспортний засіб використовується як маршрутне таксі не підтверджує обставин викладених у протоколі та того, що ОСОБА_1 займається даною господарської діяльністю.

Отже, будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю у матеріалах адміністративної справи немає і у суді таких не здобуто.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про обставини вчинення правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, беручи до уваги те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан