Номер провадження 3/521/7770/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Черевко С.П., за участі секретаря судового засідання Табарчук Н.С., особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника, адвоката Нестеренка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, справу, яка надійшла від відділу прикордонної служби «Одеса-Аеропорт» Державної прикордонної служби Південного регіонального управління Одеського прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси для розгляду по суті надійшли матеріали справи за Протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 035754 від 21 вересня 2020 року відносно гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

З вищезазначеного протоколу вбачається, що 21 вересня 2020 року інспектором прикордонного контролю 2 категорії 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Одеса-Аеропорт» (тип А) І категорії ОСОБА_2 складено протокол про те, що громадянкою України ОСОБА_3 було вчинено адміністративне правопорушення за наступних обставин: 21 вересня 2020 року о 15 год. 05. хв. в пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення «Одеса» на напрямку приліт в Україну під час прикордонного контролю осіб авіарейсу AUA-619 «Відень-Одеса» сполученням «Відень-Одеса» ним було виявлено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на паспортний контроль надала закордонний паспорт громадянки Італії (іншої держави) на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданий 29.03.2018р., дійсний до 28.03.2028р.

Таким чином, на думку органу прикордонної служби, своїми діями громадянка ОСОБА_3 здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України, надавши недостовірні відомості про себе в пункті пропуску через державний кордон України, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі вказаних обставин у відношенні гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 035754 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 , а також її представник, адвокат Нестеренко С.В., кожен окремо, повідомили суду, що вважають, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та просили справу у відношенні неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Одночасно з наданими в суді поясненнями, посилалися на підстави, викладені захисником у своїх запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, залучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши надані до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , оцінивши в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до частин першої-третьої ст. 9 Закону України від 04.11.1991р. № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі Закон № 1777-XII), перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку (ч. 8 ст. 9 Закону № 1777-XII).

Частиною першою ст. 2 Закону України від 18.01.2001 № 2235-III «Про громадянство України» передбачено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків безгромадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України;

4) визнання права громадянина України на зміну громадянства;

5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Згідно ст. 3 Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в&apos;їзду в Україну громадян України» (далі Закон № 3857-XII), перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3857-XII, документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Частиною першою ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в провину ОСОБА_3 ставиться пред`явлення нею на паспортний контроль як закордонного паспорту громадянки Республіки Італія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , так і паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , що, на думку особи, яка склала протокол, є наданням документу паспорта громадянина Італія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , який містить недостовірні відомості про особу.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на те, які саме відомості про особу ОСОБА_3 в її закордонному паспорті громадянки Республіки Італія є недостовірними.

28 грудня 2001 року ОСОБА_7 уклала шлюб з громадянином Республіки Італія ОСОБА_8 , що підтверджується Витягом зі свідоцтва про одруження № НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Після укладення шлюбу ОСОБА_1 набула громадянство Республіки Італія.

Закордонний паспорт громадянки Республіки Італія № НОМЕР_1 було видано ОСОБА_3 29.03.2018р., цей паспорт є дійсним до 28.03.2028р.

ОСОБА_1 було видано закордонний паспорт громадянки Республіки Італія на її дівоче прізвище ОСОБА_5 . Даний паспорт на сторінці 4 містить відмітку щодо прізвища її чоловіка ОСОБА_10 .

Так само, посвідка на постійне проживання на території Швейцарської Конфедерації видано ОСОБА_1 на її дівоче прізвище ОСОБА_11 та має відмітку про прізвище за її цивільним станом ОСОБА_12 .

Протоколом про адміністративне правопорушення не заперечується, що Закордонний паспорт громадянки Республіки Італія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 є дійсним, докази, які б підтверджували протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Зазначене, на думку суду, свідчить про відсутність таких відомостей.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об&apos;єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв&apos;язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1 ч. 1, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником та потерпілим.

Суддя Черевко С.П.