Провадження № 33/824/48/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №316294 від 12.10.2019 р., водій ОСОБА_1 12.10.2019 року о «07» год. «45» хв., керуючи автомобілем «RenaultLaguna», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. М.Гришка, 1, перед початком руху, зміною його напрямку не врахував дорожньої обстановки, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW X5» д/н НОМЕР_2 , що рухався з права, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк апеляційного провадження як пропущений з поважних причин; постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Крім того, просить допитати в судовому засіданні її як потерпілу у справі та поліцейського роти №1 батальйону №4 полку №2 Шахно Р.І.

В апеляційній скарзі зазначає, що вона пропустила строк звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки отримала судове рішення лише 02.12.2019 року, а про дату та час розгляду справи належним чином повідомлена не була. Ці обставини свідчать про поважність причини несвоєчасного подання нею апеляційної скарги до суду.

Зазначає, що суддя І-ї інстанції дійшов хибного висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що постанова суду І-ї інстанції прийнята в порушення вимог ст.ст.245, 251, 252 КУпАП, оскільки не в повному обсязі з`ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та не вжито заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Суд не надав належної правової оцінки схемі ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення та її поясненням, що містяться у матеріалах справи. Крім того, не піддав належному оцінюванню фототаблицю обох транспортних засобів на місці ДТП.

Вказує, що винним у вчиненні вказаної ДТП вважає саме водія ОСОБА_1 , який почав рух, не переконався у безпечності та не створенні перешкод і допустив зіткнення з автомобілем «BMW X5» д/н НОМЕР_2 під її керуванням, що перед зіткненням об`їжджав автомобіль по правій смузі та повертав ліворуч.

В свою чергу, вона рухалася лівою крайньою смугою за автомобілем «Renault Laguna» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 по вулиці М.Гришка в сторону перехрестя з вул. Б. Гмирі. Безпосередньо перед перехрестям вказаний автомобіль зупинився біля лівого краю проїзної частини і довго не рухався. Переконавшись в безпечності, вона об`їхала цей транспортний засіб з правого боку, після чого відразу увімкнула лівий сигнал повороту та почала здійснювати маневр повороту ліворуч на вул. Б. Гмирі. Вже після того, як вона майже закінчила об`їзд, зненацька відчула удар в задній лівий бік свого автомобіля та відразу зупинилась.

Стверджує, що пояснення водія ОСОБА_1 , надані під час судового засідання в суді І-ї інстанції є неправдивими та не відтворюють дійсних обставин ДТП. Зазначає, що свідок ОСОБА_3 надала неправдиві покази під час судового розгляду справи, оскільки є дівчиною ОСОБА_1 , а не пасажиром таксі.

Звертає увагу суду, що суд першої інстанції порушив вимоги постанови ВСУ та допустив прийняття незаконної постанови, посилаючись на однобокі, неправдиві та суперечливі покази ОСОБА_1 .

Зазначає, що в рамках судового провадження не були призначені автотехнічна та трасологічна, а також інші експертизи для об`єктивного дослідження обставин ДТП.

Тому, вона самостійно звернулась до судового експерта ОСОБА_4 для проведення ним автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди. Для проведення вказаних експертиз нею було надано експерту цифровий носій (флеш-накопичувач) з копіями (фотографіями матеріалів адміністративної справи №753/20311/19, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №316294, пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з місця пригоди, схема місця ДТП, фотографії з місця ДТП).

Зі змісту експертного висновку №145/19 від 07.12.2019 року, вбачається, що водій автомобіля «Renault Laguna» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав рух та своїми односторонніми діями створив ситуацію, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів. Тому в дорожній ситуації його дії не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України і знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходжу до наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя І-ї інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв законне й обґрунтоване рішення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд надав належну правову оцінку, а саме: протоколом серії ДПР18 №316294 від 12.10.2019 року про адміністративне правопорушення тасхемою ДТП, яка складена в установленому законом порядку, підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди та об`єктивно фіксує обставини ДТП, а також показами свідка ОСОБА_3 , допитаної судом І-ї інстанції.

За змістом п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час апеляційного розгляду водій ОСОБА_1 пояснив, що 12 жовтня 2019 року о 7 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Laguna», д/н НОМЕР_1 у м. Києві по вул. М. Гришка. 1, на перехресті в бік вул. Гмирі, він перед здійсненням повороту ліворуч увімкнув відповідний сигнал, а потім відчув удар з правого боку в транспортний засіб під його керуванням.

Крім того, зазначив, що сам факт наявності механічних пошкоджень автомобіля «BMW X5» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 на лівій задній боковій двері та лівому задньому диску вказує на те, що саме водій цього автомобіля порушила ПДР України. Висновок експерта, наданий ОСОБА_2 , він не вважає належним доказом у справі, оскільки він складений лише на підставі пояснень водія ОСОБА_2 , виходячи зі вказаною нею швидкості руху автомобіля, що дорівнює 10 км/год, а викладені в ньому обставини, не підтверджуються жодним іншим доказом. Стверджує, що водій ОСОБА_2 здійснила різкий об`їзд його автомобіля з правого боку на швидкості приблизно 40 км/год, а потім різко повернула ліворуч.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що рухалась лівою крайньою смугою за автомобілем «Renault Laguna» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 по вулиці М.Гришка в сторону перехрестя з вул. Б. Гмирі. Безпосередньо перед перехрестям вказаний автомобіль зупинився біля лівого краю проїзної частини і довго не рухався. Переконавшись в безпечності, вона об`їхала цей транспортний засіб з правого боку, після чого відразу увімкнула лівий сигнал повороту та почала здійснювати маневр повороту ліворуч на вул. Б. Гмирі. Вже після того, як вона майже закінчила об`їзд, зненацька відчула удар в задній лівий бік свого автомобіля та відразу зупинилась.

Водночас, покази водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з обставинами дорожньо-транспортної пригоди, а також підтверджуються наявними у справі належними та допустимими доказами, а тому сумніватись в їх правдивості та об`єктивності підстав не має.

Крім того, всупереч доводам апелянта, покази свідка ОСОБА_3 також повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним, як під час апеляційного розгляду так і в суді першої інстанції, а також підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, та жодними належними та допустимими доказами не спростовуються.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги надала висновок №145/19 експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 07.12.2019 року, за яким з технічної точки зору дії водія «Renault Laguna» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

Натомість, цей письмовий доказ не може бути врахований судом апеляційної інстанції як належний та допустимий. Зокрема, вказаний висновок не містить відомостей про попередження експерта про кримінальну відповідальність в порядку ст.384 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку, що викликає сумнів у його повноті, правильності та об`єктивності. Крім того, експертне дослідження проведено без всебічного дослідження всіх обставин ДТП та залучення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 .

Ретельний аналіз цього доказу вказує лише на те, що вищевказаний висновок експертного дослідження не ґрунтується на належних та достовірних вихідних даних, що узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі, та не відповідає фактичним її обставинам.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи механізм та характер пошкоджень транспортних засобів, розташування автомобілів на проїзній частині, а також наявні у матеріалах справи докази в своїй сукупності, надають можливість прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідали вимогам ПДР України та не знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Всупереч доводам ОСОБА_2 суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини ДТП, дійшовши вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, дійшов до висновку, що достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко