Провадження № 33/801/118/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Латюка Петра Яковича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167908, складеного 11 листопада 2019 року інспектором взводу № 1 роти 4 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Курочкою В. О.11 листопада 2019 року о 02:28 год. по вул. Привокзальній в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем «Seat Leon», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом в КП «ВОНД «Соціотерапія» в м. Вінниці. Результат огляду 1, 73 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Вирішено питання про судовий збір.

При постановленні указаного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, адвокат Латюка П. Я в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову, якою справу по адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи та у зв`язку з цим був позбавлений права на захист. Справу було розглянуто судом з порушенням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за відсутності у справі прокурора, як державного обвинувача. Місцевим судом не надано належної правової оцінки тому, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у медичному закладі без проведення такого огляду працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу. Висновок лікаря-нарколога не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки складений на підставі акта огляду, який не витребував та не дослідив, і який не містить усіх даних, необхідних для такого висновку, а прилад, який використовувався для проведення дослідження в установленому порядку не пройшов сертифікації та калібрування. Крім того, всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, який відбувся без його участі, а копію постанови отримав лише 04 січня 2020 року, після чого, в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся зі скаргою до суду, проте постановою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу було повернуто з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції без подання клопотання про його поновлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини адміністративне правопорушення Суд розглядає в контексті дрібного кримінального правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (наприклад, справа « Лучіанова проти України» (заява № 16347/02), «Швидка проти України (заява № 17888/12) та ін.).

У пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України»(заява № 17888/12) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений принцип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне місце права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), п. 24, Series A № 32). Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним».

З огляду на те, що судове засідання відбулося за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 04 січня 2020 року, після чого звернувся зі скаргою до апеляційного суду, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі статтями 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що свідчить відповідна заява до центру надання безоплатної вторинної правової допомоги (а. с. 12).

Однак, суд першої інстанції на це уваги не звернув та розглянув справу, не надавши ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, щодо якої відсутні відомості про її належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оскільки права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було порушено, відтак і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такого висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Оскільки подія мала місце 11 листопада 2019 року, відтак на момент апеляційного розгляду закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанову місцевого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня.

Апеляційну скаргу адвоката Латюка Петра Яковича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький