Справа № 945/1285/20
Провадження № 33/812/371/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області, ухваленою суддею Шароновою Н.О. 05 листопада 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови суду 06 серпня 2020 року о 15 год. 07 хв. по вулиці Веселинівській, 31 в м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. В присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт зазначає, що 06 серпня 2020 року близько 15 год. 00 хв. він був зупинений працівниками поліції - ст. лейтенантом Стужуком І. та лейтенантом Терентьєвою Н.М. в зв`язку із нібито порушенням знаку 5.16 ПДР України, після чого між ними зав`язалася суперечка щодо правомірності дій працівників поліції при складанні відносно нього лейтенантом ОСОБА_2 постанови серії ЕАМ № 2936545 від 06 серпня 2020 року про порушення вищевказаних Правил. Вказана постанова була оскаржена до Миколаївського районного суду Миколаївської області, проте суддею Шароновою Н.О. та всіма суддями цього суду заявлено самовідвід оскільки вони мають тісні взаємовідносини з лейтенантом ОСОБА_2 .

На думку апелянта, такі обставини та той факт, що у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є пояснення свідка, які відібрані лейтенантом ОСОБА_2 , та відео фіксація з її нагрудної камери, є підстави вважати про наявність у судді ОСОБА_3 суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу та наявність у неї особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Крім того зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки всупереч нормам Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими не було проведено огляд на місці зупинки у присутності свідків, не має відеодоказів та акту огляду на місці як підстави для направлення до медичного закладу. При цьому висновок суду першої інстанції про те, що вказана норма стосується лише наркотичного сп`яніння суперечить ч. 2 ст. 266 КУпАП, розділу І п. 6 Інструкції.

Стверджує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі висловив незгоду з порушенням ним п. 5.16 ПДР України та підозрою поліцейського на дотримання порядку огляду.

На думку апелянта, складене працівником поліції направлення на огляд в заклад охорони здоров`я суперечить складеному відносно нього протоколу, оскільки в направленні значиться, що його доставили у медичний заклад, натомість у протоколі зазначено, що він відмовився від огляду. Час вчинення порушення в протоколі значиться 15:07 хв., а протокол складено на годину пізніше об 16 год. 10 хв. Між тим в поясненнях свідків значиться, що вони були свідками, як він о 15 год. 50 хв. відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. Також зазначає, що пояснення свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Так у письмових поясненнях свідки вказують, що ознакою сп`яніння апелянта є «Зіниці не реагують на світло», однак відповідно до Інструкції ознакою сп`яніння є не відсутність реакції зіниць на світло,а «звужені чи розширені зіниці, що не реагують на світло» В протокол же вказано інше: «зіниці які погано реагують на світло». Щодо ознак сп`яніння поліцейським на відео озвучено, що він має червоне обличчя, проте в протоколі заповнено інше. При цьому молодший лейтенант ОСОБА_4 , який його складав, взагалі з ним не спілкувався та не зупиняв, а прибув о 16 год. 00 хв. Таким чином, вважає ці показання сумнівними.

Також апелянт вказує, що письмові пояснення свідків не можна вважати доказами з урахуванням суперечливості їх показань, проте суд їх не викликав і не допитав в судовому засіданні, а показання свідка ОСОБА_5 судом не були враховані, та в порушення п. 24 Постанови ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суд розглянув справу поверхово і формально.

Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що в порушення п.2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису надане поліцейськими відео не є безперервним та ньому не зафіксовано нібито порушення знаку 5.16. ПДР України, зупинка транспортного засобу, суперечка щодо розгляду справи на місці без адвоката та погрози поліції щодо застосування безпідставного направлення водія до медичного закладу.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, допитавши свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у справі докази є переконливими та підтверджують, що 06 серпня 2020 року о 15 год. 07 хв. по вулиці Веселинівській, 31 в м. Миколаїв ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 295781 від 06 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 06 серпня 2020 року о 15 год. 07 хв. по вулиці Веселинівській,31 в м. Миколаїв керував автомобілем Peugeot, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписаний ними та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який зазначив, що відмовляється від проходження медичного огляду в зв`язку з неправомірним складанням адміністративної постанови за порушення знаку 5.16. ПДР, пояснення надасть в суді.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_7 вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння : зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, від пропозиції працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння відмовився.

Такі ж письмові пояснення дав свідок ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються і дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, з якої вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та роз`яснювали наслідки невиконання такої вимоги, на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання апелянта на відсутність доказів відеофіксації порушення ним вимог знаку 5.16 ПДР України та керування ним транспортним засобом і законності його зупинки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таке не впливає на склад правопорушення у даній справі, а саме притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому не має правого значення.

Аргументи апеляційної скарги щодо суб`єктивно упередженого ставлення судді та особистої заінтересованості у результатах розгляду справи, апеляційний суд відхиляє, оскільки у підтвердження таких обставин у матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази. До того ж в судовому засіданні 28 серпня 2020 року перед початком розгляду справи суддя Шаронова Н.О. доводила до відома ОСОБА_1 , що пояснення у свідка ОСОБА_7 відбирала інспектор 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенант поліції ОСОБА_2 , яка є дружиною її колеги судді ОСОБА_8 , з сім`єю яких у неї наявні дружні відносини та роз`яснювала право заявити їй відвід у зв`язку з цими обставинами, однак останній сказав, що не вбачає в цьому наявності підстав для її відводу. Викладене підтверджується технічним записом вказаного судового засідання. Не було заявлено відводу судді і у наступних судових засіданнях.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про недотримання працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння, тобто без пропозиції проведення первинного огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте, Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р., яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом.

Для цього поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водіїв транспортних засобів, тому зробити такий огляд на місці фактично не мали можливості.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння можливо лише у медичному закладі, і та обставина, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не свідчить про недотримання ними в даному випадку вимог ст. 266 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 295781 від 06 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 , складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, та підписаним особисто ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були присутні під час його складання, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано факт такої відмови.

Доводи апеляційної скарги, що складене працівником поліції направлення на огляд в заклад охорони здоров`я суперечить складеному ним протоколу, оскільки в направленні значиться, що його доставили у медичний заклад, а в протоколі, що відмовився від огляду, є безпідставними, оскільки в цьому направленні такі відомості не зазначені, а, навпаки, вказано, що огляд водія не проводився, спеціальні технічні засоби не застосовувалися.

Доводи ОСОБА_1 , зокрема які стосуються розбіжностей в часі фіксації вчинення адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях свідків, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості останнього, оскільки на відеозапису порушення зафіксована відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння, в присутності двох свідків, в межах часу з моменту зупинки автомобіля та часу складання протоколу. Крім того, ст.266 КУпАП, якою регламентовано порядок огляду осіб на стан сп`яніння, передбачено двогодинний період для здійснення огляду на стан сп`яніння з моменту встановлення для цього підстав. Часового періоду для адміністративно-караної відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та фіксування такої відмови законом не передбачено.

Та обставина, що у письмових поясненнях свідки вказують, що ознакою сп`яніння апелянта є «зіниці не реагують на світло», а в протоколі вказано «зіниці, які погано реагують на світло», а на відео поліцейським озвучено, що він має червоне обличчя, що дослівно не відтворює ознаки, викладені в п. 4 Інструкції, жодним чином не свідчить про відсутність підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що суддя суду першої інстанції поверхово та формально підійшов до розгляду справи, не викликавши в судове засідання свідків, пославшись на їх письмові пояснення, в той час як повинен був допитати їх безпосередньо в судовому засіданні під присягою.

Так, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що за клопотанням ОСОБА_1 свідки двічі викликалися судом першої інстанції у встановленому законом порядку для дачі пояснень в судовому засіданні, але останні не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили.

В той же час, пояснення свідків не мають перед судом наперед встановленої сили та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами по справі, відповідно до ст. 252 КУпАП. Крім того, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є суперечливими та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_6 підтвердив, що був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та підписував його, також підтвердив, що саме ним підписані його пояснення.

Посилання свідка ОСОБА_6 на те, що він підписував пояснення, не читаючи їх, тоді як ОСОБА_1 не мав ознаки сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки це спростовується власноручним записом ОСОБА_6 в його письмових поясненнях, що з його слів записано вірно та ним прочитано, також суд критично ставиться до пояснень цього свідка, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису з портативної відеокамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 були присутні при відмові ОСОБА_1 пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був викликаний судом у встановленому законом порядку для дачі пояснень. ОСОБА_1 не заперечував проти закінчення апеляційного розгляду без допиту судом свідка ОСОБА_7 .

Доводи апелянта про неналежну оцінку показань свідка ОСОБА_5 , яка була пасажиркою автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки її пояснення не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження ним обстеження на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та не доводять того, що на останнього поліцейські вчиняли тиск, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що таким тиском вона вважає «погрозу» поліцейських направити ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду.

Поліцейський Устименко А.В., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є особою, яка має право складати такі протоколи та протокол про правопорушення було складено у відповідності з вимогами ст. 254 КУпАП, з відеоматеріалів, що є у справі, вбачається, що поліцейський ОСОБА_4 був присутній при відібранні пояснень у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а тому посилання апелянта на порушення при складанні цього протоколу не можуть бути прийняті до уваги.

Не заслуговують на увагу і посилання апеляційної скарги на те, що долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, оскільки процедура, коли працівники поліції в присутності двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, зафіксована на відеозаписі, який є безперервним.

Відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації. Окрім того, наявні відеозаписи події у період з 15год.33хв. до 16год.12хв. (коли ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, зазначали ознаки сп`яніння, які дають підстави для проходження такого огляду, роз`яснювали наслідки відмови від огляду, та ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, у тому числі у присутності свідків, відбиралися пояснення у свідків та складався протокол), фактично не мають розривів у часі, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Докази вчинення працівниками поліції тиску на ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні, до того ж як на причину, з яких останній відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі у протоколі про правопорушення ОСОБА_1 зазначена його незгода з діями поліцейських при складанні постанови про адміністративне правопорушення, такі ж причини його відмови зафіксовані на відеозапису. Проте, підстави відмови від проходження медичного огляду не впливають на склад правопорушення, а тому не мають правого значення.

Отже, ані доводи апеляційної скарги, ані надані ОСОБА_1 пояснення в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

На час винесення судом оскаржуваної постанови строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

З огляду на вищевикладене немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць