Справа № 447/914/20 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/811/1006/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17 березня 2020 року близько 13:20 год. між населеними пунктами с. Загурщина та с. Бережниця, Жидачівського району, Львівської області керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху», за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова суду винесена передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, підкріплених належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпаП, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на численні процесуальні порушення поліцейськими на стадії підготовки матеріалів справи та збирання доказів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Наголошує, що неналежне повідомлення про призначення судових засідань по справі, позбавило його можливості бути присутнім під час її розгляду, подавати докази та висловлювати заперечення, що є порушенням права на захист.

Акцентує, що строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови суду від 12 червня 2020 року він отримав лише 06 липня 2020 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року, скасувати таку, закрити провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та на підставі п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП звільнити його від сплати судового збору.

Правопорушник ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце судового засідання і клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги останнього, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така доведена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №447/914/20, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447116 від 17 березня 2020 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3-4).

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 447116 від 17 березня 2020 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з іншими доказами у справі, наданим поліцейськими, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.