Справа № 594/1471/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Денисової Т.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714186 від 20 жовтня 2020 року, 20.10.2020 о 10.28 в м.Борщів по вул.Я.Кондри,3 ОСОБА_1 , який є водієм транспортного

засобу марки Mercedes-Benz 312», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював посадку пасажира за маршрутом нерегулярних перевезень м.Борщів - м.Київ (м.Святошин), де відповідно до п.п.1 п.1 протоколу № 37 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки надзвичайних ситуацій на території Борщівського району встановлено червоний рівень епідемічної небезпеки, чим порушив п.п.1-1 п.15 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, посилаючись на те, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б свідчили про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного в протоколі правопорушення. Пояснив, що є володільцем транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter 312 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і 20 жовтня 2020 року дійсно направлявся в місто Київ у власних справах, а також заїжджав у м.Борщів, де передавав документи на прохання дружини. Не заперечує, що о 10.28 год. зупинявся в м.Борщів по вул.Я.Кондри,3, неподалік автобусної станції, де висадив знайомого, який їхав з ним із м.Кам`янець-Подільський. Однак, у той день нерегулярних пасажирських перевезень не здійснював. Троє людей, які їхали з ним в автомобілі його знайомі та сусіди, які знають, що він періодично у справах їздить у місто Київ, а тому кожен з них, маючи свої справи, попросили взяти їх з собою. Один з них їхав в м.Хмельницький, інший вийшов у м.Борщів, а сусідка в м.Житомир. Працівники поліції звинуватили його саме у незаконному перевезенні пасажирів «в червоній зоні». Віз з працівниками поліції не сперечався, оскільки допускав, що можливо якусь інформацію упустив. А коли ознайомився із протоколом про адміністративне правопорушення докладніше, зрозумів, що його звинуватили безпідставно.

Захисник-адвокат Денисова Т.С. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, а його доводи матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовані з огляду на наступне.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП є правопорушенням, що полягає у порушенні правил щодо карантину людей.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пп.1-1 п.15 Постанови Кабінету міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, чинній на час складання протоколу щодо ОСОБА_2 , на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються: посадка пасажирів у транспорт приміського, міжміського, внутрішньообласного та міжобласного сполучення.

До протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що він в час та місці, зазначених у протоколі, здійснював посадку пасажирів у транспорт приміського, міжміського, внутрішньообласного та міжобласного сполучення, як це передбачено пп.1-1 п.15 Постанови Кабінету міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Окрім того, з долученого до матеріалів справи диска з відеозаписом також не представляється можливим встановити причетність ОСОБА_1 до посадки пасажирів за маршрутом нерегулярних перевезень м.Борщів - м.Київ (м.Святошин).

Поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є водієм ФОП ОСОБА_3 , однак, доказів на підтвердження наведеного до матеріалів справи не додано, а ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив наявність у нього будь-якого договору з ФОП ОСОБА_3 .

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відтак, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №714186 від 20 жовтня 2020 року фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, зокрема, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи посилання у фабулі протоколу на порушення ОСОБА_1 правил карантинних заходів, які полягали у порушення норм, передбачених пп.1-1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Отже, матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП і під час розгляду справи таких не здобуто.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя