Справа № 387/27/20
Номер провадження по справі 3/387/89/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.01.2020 о 17 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 32107", д/н НОМЕР_2 , рухалась у смт. Добровеличківка Кіровоградської області по вулиці Поповича. В порушення вимог п.13.3 ПДР України, під час об`їзду перешкоди не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем "Subaru Оutback" д/н НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобіль "Subaru Dutback" отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні cвою вину не визнала та пояснила, що вона 04.01.2020 рухалась автомобілем "ВАЗ 32107" по вул.Поповича в напрямку вул.Незалежності та дотримувалась дистанції об`їзду з "Subaru Оutback". Коли проїжджала біля автомобіля ОСОБА_1 вона почула удар в задню праву частину автомобіля. Зі сторони переднього пасажирського сидіння з нею їхала ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вона припаркувалася та вийшла з автомобіля. До неї підійшов невідомий для неї чоловік та повідомив, що вона зачепила дверку автомобіля "Subaru", який був припаркований.

ОСОБА_3 в судовому засіданні надав показання, що 04.01.2020 о 17 годині він з дружиною підійшов до машини та відкрив задню праву дверку, куди до салону складав придбані продукти. Дружина знаходилась на вулиці поряд із правою дверкою автомобіля. Коли біля них проїжджав автомобіль він відчув удар у дверку його автомобіля. ДТП сталось з вини водія автомобіля ВАЗ. Спочатку не зрозумів що сталося, а в подальшому зрозумів, що дверку автомобіля зачепив ВАЗ. Внаслідок чого пошкоджено задню праву дверку автомобіля у вигляді подряпини.

ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_3 в судовому засіданні надала показання, що у вечірній час вона з чоловіком заїхала до магазину зробити закупи продуктів, після повернення з магазину "Файно", чоловік відкрив з правої сторони задню дверку автомобіля "Subaru" та почав складати речі, а вона стояла попереду відкритої задньої правої дверки автомобіля. Спочатку почула, що позаду їде автомобіль, а в подальшому побачила, що автомобіль наблизився близько та відступила на крок в сторону автомобіля та прикривала задню дверку, дверцята повністю не можливо було закрити, бо чоловік ще складав речі. В подальшому вона відчула удар в дверку, внаслідок чого на зовнішній частині дверки наявні ушкодження у вигляді подряпин.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання, що він був свідком ДТП за участю автомобіля "Subaru" та авто ВАЗ. Водій автомобіля Субару стояв та відкривши задні праві дверцята в автомобілі складав речі. В цей час навпроти їхала машина ВАЗ, яка на його здивування проїхала на близькій відстані до автомобіля "Subaru" та почув при цьому удар. Під час того як автомобіль ВАЗ проїжджав біля автомобіля "Subaru" на близькій відстані не було ні зустрічних автомобілів, ні автомобілів з іншого боку.

Свідок ОСОБА_6 надав показання, що стояв біля магазину Файно-маркет з друзями. Їхав автомобіль ОСОБА_1 у темну пору доби з 17.00 по 18.00.

В подальшому автомобіль зупинився і ОСОБА_3 почав грубити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала показання, що їхала на автомобілі ВАЗ 2107 із ОСОБА_1 до магазину "Файно маркет" по вул.Поповича на передньому пасажирському сидінні. Коли вони проїхали ряд автомобілів, що стояли, оглянувшись в одному з автомобілів чоловік та жінка відкрили задню дверку автомобіля та вона відчула удар в автомобіль відразу. Коли працівники поліції прйшли на місце ДТП, то її відразу вони прогнали.

Суд також оглянув наявні в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054736 від 04.01.2020, схему місця ДТП від 04.01.2020, поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що схема ДТП жодним чином не відтворює подій ДТП, а лише підтверджує наявність пошкоджень транспортних засобів. Водночас показання одних свідків суперечать іншим, а саме свідки ОСОБА_3 Михайлович ОСОБА_4 , - чий автомобіль зазнав ушкоджень, свідок ОСОБА_5 , - вказують, що дверки автомобіля були відкриті і ОСОБА_1 повинна була об`їхати на допустимій відстані автомобіль. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 вказують, що дверки автомобіля відкрились коли відбувся удар у ВАЗ 2107.

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України - забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суд зазначає, що з причин дій працівника поліції не була оцінка діям кожного з водіїв та належним чином визначено причину пригоди. В протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено свідків правопорушення потерпілу особу та не надано відповідного відео даного правопорушення, так як на цій території стаціонарно здійснюється відео фіксація. Водночас при складанні схеми пригоди працівник поліції не зазначив місце зіткнення з дверцятами автомобіля, траєкторії руху автомобіля ВАЗ 2107. Крім того, працівником поліції не відображено в протоколі яким чином, відбулось зіткнення з відкритою дверкою автомобіля "Subaru". Якщо дверки були відкриті раніше то такі дії водія ОСОБА_1 взагалі загрожували життю та здоров`ю пасажира автомобіля "Subaru", а тому суть її правопорушення, що зазначена працівником поліції в протоколі, та встановлена судом в судовій постанові відрізняється.

Суд також зазначає, що в разі відкриття дверей автомобіля "Subaru" під час руху ВАЗ 2107, що призвело до зіткнення, то такі дії можуть свідчити про недотримання пасажиром або водієм вимог п.п. 2.3 (б), 15.13 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 15.13 ПДР України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Вимоги п. 15.13 ПДР стосуються як водіїв, так і пасажирів, які користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а тому повинна забезпечити безпечне відкриття дверей автомобіля.

Також суду є не зрозумілим застосування поліцейським в адміністративному протоколі пункту 13.4 ПДР, що передбачає, що якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 «Крутий підйом» і 1.7 «Крутий спуск», за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, якими саме діями ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушила ПДР України, що призвело до ДТП. Ні у протоколі про адміністративне правопорушення ні по схемі ДТП ці обставини не відображені.

Суд звертає увагу на те, що ст.124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів,дорожніх споруд чи іншого майна, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Зокрема, як було встановлено судом ОСОБА_1 повністю заперечила вчинення нею адміністративного правопорушення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликало сумніву у Суду.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 124 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст.124КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Враховуючи, що в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень, тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124,247,ст.256КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер