ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4185/20 Номер провадження 33/814/640/20Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Коротун І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Більди В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука від 7.08.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобам строком на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06 липня 2020 року о 17 годині 38 хвилин, в м. Кременчук, по пр. Свободи, буд. 78 керував автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою від 30.03.2018 виконавче провадження ВП № 48646927 Автозаводським ВДВС м. Кременчука, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 7.08.2020, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що: матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлені щодо нього обмеження та умисно і свідомо їх порушив, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП; станом на 19 вересня 2020 року постановою Автозаводського відділу ДВС щодо ОСОБА_1 скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем з надання послуг таксі і це є єдиним способом отримання доходу.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд, не зважаючи на клопотання ОСОБА_1 безпідставно розглянув справу без участі останнього та його захисника, чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Водночас ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію оскаржуваного судового рішення апелянт отримав 25.08.2020.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що оскаржувана постанова винесена 7.08.2020 без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника. У матеріалах справи наявний супровідний лист від 7.08.2020, яким направлено копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , в той час як докази її отримання останнім - відсутні. Відповідно до розписки у матеріалах справи апелянт отримав копію постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 7.08.2020 - 25.08.2020, а отже, в останнього була відсутня можливість оскаржити постанову у встановлений ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк. Водночас апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано до суду 25.08.2020, що підтверджується вхідним штампом місцевого суду.

За таких обставин, зважаючи на те, що апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскаржувана постанова стосується інтересів ОСОБА_1 та винесена без його участі, враховуючи, що останній направив апеляційну скаргу в межах десятиденного строку з моменту отримання копії судового рішення, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, передбачений положеннями ст.294 КУпАП не пропущено.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Більду В.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено адміністративне правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Із оскаржуваного судвого рішення місцевого суду вбачається, що суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний був перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність щодо нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Проте, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, вказані обставини не перевірив, що позбавило його можливості прийняти законне рішення по справі.

Місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, послався як на докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на: протокол про адміністративне правопорушення, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, рапорт.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - адвокат Більда В.В. повідомили, що ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не знав про існування постанови про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №302814 від 6.07.2020, 06 липня 2020 року о 17 годині 38 хвилин по пр. Свободи, 78 в м. Кременчук, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно постанови державного виконавця Автозаводського ВДВС №35829784 від 30.03.2018 виконавче провадження ВП № 48646927 Автозаводським ВДВС м. Кременчука, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (а.с. 1).

Згідно з постановою державного виконавця Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 30.03.2018 (реєстраційний номер виконавчого провадження 35829784), встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 4).

Із супровідного листа Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 30.03.2018 №28441, реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 2.04.2018, списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих у ВПЗ м. Кременчук №5, вбачається що ОСОБА_1 направлено рекомендованим поштовим відправленням копію постанови державного виконавця Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 30.03.2018 за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , в той час як докази її отримання апелянтом відсутні.

З копії конверту, в якому направлялась ОСОБА_1 копія зазначеної вище постанови від 30.03.2018; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даних повідомлених у клопотанні представником Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що поштове відправлення, в якому знаходилась копія постанови державного виконавця Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 30.03.2018, повернулось як неотримане боржником у зв`язку з тим, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

17.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчук із заявою про скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспорнтими засобами щодо ОСОБА_1 , дана заява зареєстрована 18.08.2020.

19.08.2020 Головним державним виконавцем Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції винесено постанову про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспорнтими засобами (реєстраційний номер ВП №35829784).

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційої скарги та показання апелянта і його представника у суді апеляційної інстанції щодо необізнаності із встановленими обмеженнями щодо особи, яка притягається до адміністративної відпоівдальністі на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються з наведеними вище доказами, оціненними з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведене свідчить про те, що керуючи 6.07.2020 транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не знав про встановленні щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, й через це не усвідомлював протиправний характер своєї дії, не передбачав її шкідливі наслідки та не бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Інші докази, які б підтверджували факт обізнаності на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 про існування постанови державного виконавця Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 30.03.2018, матеріали судового провадження не містять.

За змістом диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Тобто, суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується виною у формі умислу, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання.

За таких обставин, доходжу висновку про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення, та, як наслідок, про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Отже, оскільки судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, апеляційна скарга є обгрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 7.08.2020 щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М.Корсун