КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та її захисника Коваленко М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Коваленко М.С. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 18.05.2020 року приблизно о 01 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Академіка Заболотного (Столичне шосе, 103) ОСОБА_1 керувала автомобілем «Порше», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», за результатами проведення якого у водія ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,17 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Коваленко М.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, оскільки суд не повно і не об`єктивно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.

При цьому зазначає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодилась з результатами цього огляду, однак поліцейські не направили її пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, як того вимагає п.7 Інструкції, а запропонували ще раз пройти огляд на «Драгері», який показав вже інший результат, відмінний від першого, що свідчить про неправильну роботу даного приладу.

На переконання апелянта, працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, а тому згідно з вимогами ч.5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Крім цього, апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки алкотесту Drager 6820 прилад №ARHK-0543, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , а також відсутність інструкції з експлуатації цього приладу, однак з незрозумілих причин суд відмовив у задоволенні клопотання захисника про витребування вищевказаних документів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Коваленко М.С. з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення цього огляду або у разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 12), після проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», остання не погодилась з його результатами, однак незважаючи на незгоду водія з результатами проведеного тесту, працівники поліції, в порушення вимог п.7 Розділу І Інструкції та ч.3 ст. 266 КУпАП, не направили ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення її огляду на стан алкогольного сп`яніння, а повторно провели огляд ОСОБА_1 з використанням вказаного спеціального технічного засобу.

Проте, цим обставинам суд першої інстанції оцінки не надав, а тому викладені в оскаржуваній постанові суду висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був проведений з порушенням встановленої процедури, а тому з урахуванням положень ч.5 ст. 266 КУпАП та вимог п.22 вищевказаної Інструкції, такий огляд слід вважати недійсним.

За викладеним, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Коваленко М.С., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа:№752/11243/20; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/3524/2020

Головуючий у І інстанції - Дідик М.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.