Справа № 383/1205/20
Номер провадження 3/383/626/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №380481 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 поставлено в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме, що вона 23.11.2020 року близько 16 год. 00 хв. за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно свого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із нею, психологічне насильство, що виразилось у висловлюванні в бік малолітнього онука нецензурною лайкою та залякуванні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнала та пояснила суду, так як її донька ОСОБА_3 перебуває на заробітках в м. Києві, малолітній син останньої - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею та її матір`ю ОСОБА_4 , 1949 року народження, в будинку по АДРЕСА_1 та навчається в Комунальному закладі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5» Бобринецької міської ради Кіровоградської області. 23 листопада 2020 року близько 16 години вона перебувала за місцем свого проживання за вищевказаною адресою та почула крики із сусідньої кімнати будинку. Зайшовши до кімнати вона побачила, як її малолітній онук ОСОБА_2 кричав, що не хоче робити уроки та своїми ногами буцав по ногах ОСОБА_4 , 1949 року народження, сховипши останню за руки. Так як ОСОБА_4 за віком та станом здоров`я не могла захиститись вона зробила онуку зауваження щоб останній припинив свої дії. Однак на її зауваження ОСОБА_5 відповів нецензурною лайкою в її бік. З метою припинення налисьства до ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку та не спроможна була самостійно припинити дії її правнука ОСОБА_5 , вона один раз легенько шльопнула ладонею ОСОБА_6 по сідницях, після чого останній відпустив ОСОБА_4 . Також додала, що дуже любить свого онука та скучила за ним, однак ОСОБА_5 знаходиться під вплив свого батька, що проживає окремо, який навчає ОСОБА_5 не слухатись її, що їй відомо зі слів онука. Після вказаної події її малолітній онук ОСОБА_5 зателефонував до поліції та почав вигадувати ті обставини, яких насправді не було. В стані алкогольного сп`яніння не перебувала, нецензурною лайкою не висловлювалась, та онука не залякувала.

Свідок ОСОБА_4 , 1949 року народження, в судовому засіданні поянила, що проживає в АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_1 та правнуком ОСОБА_2 , 2011 року народженя. ОСОБА_7 є проблемною дитиною, в школі навчається погано, уроки робити не хоче. 23 листопада 2020 року близько 16 години вона перебувала за місцем свого проживання за вищевказаною адресою та почала умовляти ОСОБА_5 зробити уроки, на що він почав кричати, щоб від нього відчепились, та грубо висловлюючись нецензурними словами в її адресу схопив її за руки та почав штовхати своїми ногами її ноги, на що вона почала йому жалітись та умовляти цього не робити. Однак ОСОБА_5 свої дії не припиняв. В подальшому до кімнати будинку, в якому вони проживають, зайшла її донька ОСОБА_1 (бабуся ОСОБА_5 ), яка також зробила ОСОБА_5 зауваження, на що останній не відреагував та почав словесно в грубій формі виганяти її, після чого вона лодонею легенько один раз шьопнула ОСОБА_5 по сідницях, після чого останній її відпустив. Також додала, що ОСОБА_5 дуже схильний до фантазування та з приводу події повідомив працівникам поліції неправду. Також від самого ОСОБА_5 їй відомо, що його батько навчає його не слухати їх. Під час події ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, нецензурною лайкою не висловлювалась та онука не залякувала. Підписала якісь документи, які надав працівник поліції, не читаючи. Дуже любить свого правнука, все йому пробачила, та на вихідних його мають привезти додому.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Надані на розгляд матеріали не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 наданих в судовому засіданні встановлено, що її висловлювання на адресу малолітнього онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були викликані протиправною поведінкою останнього по відношенню до прабабусі ОСОБА_4 , 1949 року народження, яка в силу свого похилого віку та стану здоров`я не спроможна була самостійно припинити дії малолітнього правнука ОСОБА_2 .

Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні.

На підтвердження змісту протоколу, до суду надано письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 23.11.2020 року, згідно яких вбачається, що разом з нею та її донькою ОСОБА_1 проживає її правнук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так його мати ОСОБА_8 знаходиться в м. Києві на тимчасових заробітках. 23.11.2020 року близько 16 год. 00 хв. її донька ОСОБА_1 на фоні вживання спиртних напоїв почала вчиняти домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала нецензурними словами свого малолітнього онука ОСОБА_2 та погрожувала йому фізичною розправою. Вказані дії ОСОБА_1 вчиняє не вперше (а.с.7).

Проте, вказані письмові пояснення суд не може взяти до уваги в якості належного доказу, оскільки підписані свідком без ознайомлення з їх змістом та не відповідають дійсним обставинам справи, повідомленим свідком ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Суд також не може взяти до уваги в якості належного доказу, письмові пояснення свідка ОСОБА_9 , згідно яких являється рідною бабусею ОСОБА_2 та 23.11.2020 року близько 16 год. 33 хв. їй зателефонувала представник служби у справах дітей та повідомила, що ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до онука, оскільки остання не була очевидцем події.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, та настання для потерпілого особи наслідків, зазначених у цій статті.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати не винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення, а провадження по справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко