П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, командир, начальника складу паливно-мастильних матеріалів РБМЗ військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

щодо скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 та ч.3 ст.17220 КУпАП,

встановив:

23.10.2020 року в період часу приблизно з 08:30 год. до 09:00 год., ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, в умовах особливого періоду, був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, що виражалося характерним запахом з порожнини рота, млявою мовою, нестійкою ходою, почервонінням очей. Від проходження огляду на вміст алкогольних речовин в організмі відмовився в присутності свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Окрім того, Командир ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в умовах особливого періоду, 23.10.2020 року в період часу приблизно з 08:30 год. до 09:00 год., перебуваючи на КСП батальйонної групи, самовільно залишив місце розташування підрозділу. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив, що повернеться, як приведе себе і форму в належний стан, своє місце знаходження повідомити відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 02.11.2020 року вищевказані адміністративні матеріали (протоколи) відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер 221/6967/20.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Від захисника надійшли клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 та ч.3 ст.172-20 КУпАП. Зокрема зазначив, що у складених протоколах та доданих до протоколів матеріалів вбачається розбіжність у написанні по батькові особи, відносно якої складено такі протоколи, тому не встановлено особу правопорушника. Копію протоколів військовослужбовцю під розпис не вручено. На рапортах відсутнє розпорядження командира частини про складання даних протоколів. Щодо вживання алкогольних напоїв, то закон забороняє вживання спиртних напоїв саме під час виконання обов`язків військової служби, наприклад, водіння бойової техніки за кермом, керування польотом військового літака або рухом військового корабля за штурвалом, стрільби з вогнепальної зброї, спостереження за ворогом на бойовому посту, вогневої відсічі атаки ворога на позиції відповідно наказу командира, тощо. Однак, ОСОБА_1 таких військових обов`язків не виконував. Рапорт не містить даних про відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Не визначено місце вчинення правопорушення. Акт про відмову від виконання вимог визначає відмову від проходження тестування як унеможливлення встановлення факту сп`яніння шляхом залишення території БГр. Стверджує, що жоден з доданих до протоколу документів, жодне пояснення військовослужбовців не містить даних про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо залишення військової частини, захисник зазначає, що на військовослужбовців офіцерського складу, прапорщиків, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу, які проходять службу за контрактом, не покладається обов`язок постійно перебувати в межах військової частини. У протоколі вказано про самовільне залишення ОСОБА_1 місця розташування підрозділу. Натомість законом не встановлено відповідальність про залишення підрозділу як частки військової частини, законом встановлено відповідальність за залишення військової частини або місця служби. Окрім того, ОСОБА_1 повідомив телефоном командування про необхідність прання, сушки і прасування обмундирування, прийняття душу, отже, залишив підрозділ він несамовільно. Не визначено місце вчинення правопорушення. Не визначено місце перебування поза підрозділом. Не визначено дату і час повернення до підрозділу, з чого не можна визначити, що вчинено, адміністративне чи кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії НГ №6299 від 26.10.2020 року в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП не зазначене точне місце вчинення правопорушення.

Відповідальність за ч.4 ст.172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, чинені в умовах особливого періоду.

Частиною 4 ст.407 КК України передбачено покарання за самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії НГ №6298 від 26.10.2020 року також в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП не зазначене точне місце вчинення правопорушення, зокрема назву частини, її місце розташування. Не визначено також дату та час повернення ОСОБА_1 до підрозділу військової частини, з чого не можна визначити, яке правопорушення вчинено, адміністративне, чи кримінальне. У матеріалах справи також відсутні відомості про дату та час повернення ОСОБА_1 до військової частини.

Окрім того, судом встановлено, що у протоколах про адміністративне правопорушення посадовою особою зазначається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 23.10.2020 року.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення вимог вказаної норми, посадовою особою відповідні протоколи складено лише 26.10.2020 року. У них не зазначено дату виявлення особи, яка вчинила правопорушення та у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази такого, а відтак пропущено строк у двадцять чотири години на складення відповідного протоколу.

Отже, вищезазначені протоколи складені з суттєвими порушеннями діючого законодавства, а тому не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства, письмові докази, суд доходить висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 та ч.3 ст.17220 КУпАП у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.8, 9, 172-11, 172-20, 221, 247, 283, 284, КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 та ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук