Справа № 646/5460/20
№ провадження 3/646/1863/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, є інвалідом 3-ї групи, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

05.09.2020 року об 11-20 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CF MOTO CF 800-2X8MAX ST, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в м. Харкові по в`їзду Ціолковського, 12 з ознаками алкогольного сп`яніння порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26 відмовився у присутності двох свідків.

У суді ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що 05.09.2020 прийшов знайомий подивитись квадрацикл, який він продає. У цей день він вже вживав спиртні напої, а керував квадрациклом його знайомий. Коли їхали по в`їзду Ціолковського, вийшов чоловік і зупинив квадрацикл, забрав ключі, він зліз із заднього сидіння, намагався забрати ключі, але чоловік зайшов у двір, і не відчиняв. Приїхали працівники поліції, спілкувалися з чоловіком, який забрав ключі. Підійшли до них, спитали чий квадрацикл, ОСОБА_1 відповів, що це його. Запропонували продути прилад «Драгер», він відмовився, оскільки не керував квадрациклом і в цей день дійсно вживав алкогольні напої.

У судовому засіданні 12.11.2020 захисник ОСОБА_1 адвокат Кузьменко О.С. зазначив, що транспортний засіб було зупинено не поліцейським, тому підстави для складання протоколу відсутні. Даних, що було допущено порушення правил дорожнього руху не має. Крім того, 02.12.2020 у письмовій заяві захисник зазначив, що відеозаписи, надані Управлінням патрульної поліції до суду частково відредаговані з них видалено звукову доріжку, при цьому незрозуміло, ким, коли, з якою метою, отже допустимими доказами вважатись не можуть. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 невідомо кому адресовані, ким та при яких обставинах були відібрані, з цих підстав вони також не є належним чином оформленими доказами. Жоден зі свідків та поліцейських на виклик суду не з`явився, пояснень не надав. Тому, просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4

Також, 02.12.2020 ОСОБА_1 подав суду клопотання громадської організації «Відповідь поруч» про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на розгляд ГО «Відповідь поруч», яке підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності зі ст. 1 КУпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється ерувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 107138 від 05.09.2020 року, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, з зазначенням наявних ознак алкогольного сп`яніння.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які були викликані до суду, проте не з`явилися, з невідомих причин, про розгляд повідомлялися належним чином.

Як вбачається з відеозапису, який було досліджено у суді, факт відмови від проходження медичного огляду зафіксовано на цифровому носії, а саме: ОСОБА_1 стояв біля транспортного засобу та наполягав на тому, що він не керував ним, а був лише пасажиром, його знайомий перебував весь час поруч. ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, а потім почав пропонувати працівнику поліції вирішити питання іншим шляхом, ніж складання протоколу. Також на відео зафіксовано, що свідок ОСОБА_2 зазначає те, що він зупинив транспортний засіб за кермом якого був ОСОБА_1 .

Так, з моменту виявлення адміністративного правопорушення поліцейськими, ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом. Поліцейський ОСОБА_5 , який в подальшому склав протокол про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не виявляв.

Однак, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 , які містяться на відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом був виявлений громадянином ОСОБА_2 , який в подальшому викликав патрульних поліцейських. Із відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час з`ясування обставин цієї події, був присутній ОСОБА_2 , який стверджував про факт виявлення ним того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того, позиція ОСОБА_1 та його представника про те, що правопорушник не керував транспортним засобом, та що він не суб`єкт правопорушення за ст. 130 КУпАП, суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності.

Твердження захисника щодо відсутності події правопорушення спростовані відеозаписом, на якому працівники поліції пропонують надати водійське посвідчення, пройти медичний огляд, а ОСОБА_1 відмовляється це робити.

Крім того, працівником поліції на водія ОСОБА_1 складено постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутність реєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку та керування транспортним засобом без водійського посвідчення, що правопорушник не заперечував і в суді.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 р. № 161, п. 2.5 ПДР України викладено в редакції: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що на момент зупинення транспортного засобу CF MOTO CF 800-2X8MAX ST, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував ним саме ОСОБА_1 та відмовився їхати на медичний огляд.

Тому, враховуючи зазначені докази, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Інші доводи захисника, висновку про доведення вини ОСОБА_1 не спростовують.

Таким чином, дії ОСОБА_1 , вважаю правильним кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, Президент громадської організації «Відповідь поруч» ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про взяття ОСОБА_1 на поруки, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вважають, що застосування заходів громадського впливу учасників колективу ГО «Відповідь поруч», спрямованих на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, його перевиховання й виправлення з передачею його на поруки колективу даної організації.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_1 є інвалідом, а також, беручи до уваги, що даний проступок скоїв у перше, було прийнято рішення про взяття на поруки ОСОБА_1 громадської організації «Відповідь поруч».

У відповідності до вимог ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.

Аргументи про те, що громадська організація не заперечує проти застосування до ОСОБА_1 заходів адміністративного впливу, не можуть слугувати підставами для передачі правопорушника на поруки громадської організації, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, яким чином громадські організації будуть реалізовувати громадський вплив на правопорушника.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків суд не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП з огляду на характер вчиненого правопорушення та відсутності щирого каяття.

З урахуванням фактичних обставин адміністративного правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, враховуючи, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення та при зазначених обставинах, суд вважає за необхідне обрати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 221, 283, 284, 288 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В задоволенні клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на розгляд громадської організації на підставі ст. 21 КУпАП - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Текст постанови виготовлений 02.12.2020.

Суддя - І.М. Шелест