Справа № 603/751/20
Провадження № 3/603/330/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України до Монастириського районного суду Тернопільської області направлені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У протоколі №000097 від 29.11.2020 року про адміністративне правопорушення вказано, що 29.11.2020 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 проводив полювання з розчохленою зібраною мисливською рушницею ТОЗ-63, 16 кб № НОМЕР_1 в лісових мисливських угіддях ДП Бучацького лісгоспу «Криницьке лісництво», ур.Яргорів на козулю Європейську без належного на те дозволу, а саме без ліцензії на право добування козулі Європейської на території Яргорівської сільської ради ОТГГ Монастириська (на тварин не зазначених у дозволі), чим порушив ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю суду по справі пояснив, що дійсно в нього відсутня ліцензія на право добування козулі Європейської, проте 29.11.2020 року він перебуваючи в лісових мисливських угіддях ДП Бучацького лісгоспу «Криницьке лісництво» випадково не маючи на те наміру застрелив козулю, а тому просить суворо його не карати та не конфісковувати зброю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 85 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку повторного порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до інших актів законодавства.

Полювання здійснюється за певними правилами, які встановлюються такими нормативно-правовими актами, як Закон України «Про мисливське господарство та полювання» від 22 лютого 2000 pоку, Інструкцією про порядок видачі ліцензій на добування мисливських тварин та порядок здійснення полювання на цих тварин та інших прийнятих відповідно до зазначеного закону нормативних документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму.

Документами на право полювання є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Сукупність досліджених судом доказів вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями порушив правила полювання, а саме проводив полювання без належного на те дозволу ліцензії на добування мисливських тварин, яке мало наслідком добування тварини, зокрема козулі Європейської.

Хоча ОСОБА_1 і визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що мало наслідком добування тварин, проте фабулою правопорушення викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення йому в вину дане діяння не ставиться.

Окрім цього, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено саме за фактом полювання без належного на те дозволу, і таке звинувачення пред`явлено ОСОБА_1 та суть даного правопорушення викладено у протоколі про адміністративне правопорушення.

З аналізу ч. 2 ст. 85 КУпАП вбачається, що вона складається з двох кваліфікуючих правопорушення ознак, а саме: 1). повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) та 2). порушення яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Так, в протоколі №000097 про адміністративне правопорушення від 29.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався та до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтверджували притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин).

Разом з тим не кваліфіковано діяння ОСОБА_1 й за ознакою порушення яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин так як в фабулі правопорушення, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою яка його складала не зазначено, що останній з допомогою мисливської рушниці добув козулю Європейську за відсутності дозволу на право добування мисливських тварин.

Водночас, відповідальність за викладене в протоколі про адміністративне правопорушення діяння, що інкримінується ОСОБА_1 , передбачене ч. 1ст. 85 КУпАП.

Отже, неправильність формулювання суті адміністративного правопорушення, зокрема, зазначення посадовою особою в протоколі тієї частини статті, яка не передбачає відповідальності за інкриміновані ОСОБА_1 діяння, є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, висунутих до складання протоколу, що у свою чергу, створює передумови до порушення права останнього здійснювати предметний захист.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, суд не має права коригувати фабулу правопорушення, усувати певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення (рішення у справі «Карелін проти Росії» («Karelinv. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Тож, суддя позбавлений процесуальної можливості вносити зміни чи редагувати фабулу правопорушення, у тому числі, самостійно встановлювати та зазначати який саме пункт нормативно-правового акту був порушений, усуваючи таким чином допущені посадовою особою, недоліки, і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу та події інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Отже, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не надано належних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, за які встановлена відповідальність за ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 000097 від 29.11.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, а тому, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо відшкодування користувачу мисливських угідь державному підприємству «Бучацьке лісове господарство» збитків суд зазначає, що закриття провадження у справі не обмежує користувача мисливських угідь державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в можливості звернутись до суду з цивільним позовом про стягнення цих збитків.

Керуючись ст.ст.85, п.1 ст. 247, п.3 ч. 1 ст. 284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучені у нього згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000097 від 29.11.2020 року:

-Посвідчення мисливця ТН-017824;

-Контрольну картку ТН-137047.

Вилучену згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000097 від 29.11.2020 року тушу козулі Європейської знищити.

Роз`яснити Тернопільському обласному управлінню лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, що закриття провадження у справі не обмежує користувача мисливських угідь державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в можливості звернутись до суду з цивільним позовом про стягнення збитків.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян