Справа№464/6024/20
пр.№ 3/464/3227/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , водій ТзОВ «МІРА і К»,

за ст.44-3 КУАП,

у с т а н о в и в :

УПП у Львівській області направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 151845, складений 21 жовтня 2020 року відносно водія ТзОВ «МІРА і К» ОСОБА_1 , згідно з яким останній 21 жовтня 2020 року о 09.10 год по вул.Хуторівка, 25 в м.Львові здійснив міське перевезення пасажирів в кількості 33 особи при дозволеній кількості для сидіння 21 в маршрутному транспортному засобі «БАЗ А07914» номерний знак НОМЕР_2 маршрут № 14 «Ч.Калини-Городоцька», належному ОСОБА_2 , чим порушив підпункт 11 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність ст.44-3 КУАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи у суді 20 листопада 2020 року вину у вчиненні порушення не визнала.

Відповідно до ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за № 1376, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Натомість жодних доказів, передбачених ст.251 КУАП, які б містили інформацію щодо порушення протиепідемічних заходів та винності у цьому ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших належних доказів не може бути беззаперечним доказом, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а є односторонніми актом службової особи - інспектора поліції.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей.

Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУАП. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко