ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1557/20 Справа № 189/1239/20 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в Таксі сервіс, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Судом встановлено, що 25 вересня 2020 року о 15.00 год. водій ОСОБА_1 керуючи мікроавтобусом VOLKSWAGEN н.з. НОМЕР_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом Покровське-Межова не користувався засобами індивідуального захисту, був без маски, чим порушив п.п.2 п. 11 постанови КМУ №641.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та звільнити його від відповідальності за малозначністю.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обгрунтовує тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, без з`ясування всіх обставин, належної перевірки доказів. При цьому, апелянт вказує, що на момент зупинки його автомобіля працівниками поліції, він у ньому перебував сам, та пояснив працівникам поліції, що його маска є пошкодженою і не придатною для використання, а поблизу пунктів в яких можливо було її придбати не було, а також пояснив, що придбає її. Апелянт зазначає, що працівники поліції не взяли до уваги дані обставини та склали протокол, копію якого не вручили і не роз`яснили права та обов`язки. Крім того, апелянт апелянт звертає увагу, що він отримує мінімальну заробітну плату, його сім`я складається з трьох чоловік, з жінки та матері, яка отримує мінімальну пенсію.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення Правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 є правильними та підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладенні обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив факт перебування без маски в транспортному засобі, яким здійснював регулярні пасажирські перевезення; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, яким підтверджується викладенні в протоколі обставини. Дані докази, апеляційний суд вважає належними та такими, що доповнюють одне одного, тому доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є безпідставними.

При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про невручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення і не роз`яснення прав та обов`язків, оскільки це спростовується підписами самого ОСОБА_1 в протоколі.(а.с.3)

В той же час, апеляційний суд вважає, що постанову необхідно змінити в частині накладення стягнення стосовно ОСОБА_1 з наступних підстав.

Так, 21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України від 06 листопада 2020 року № 1000-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно яким статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту:

- «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Таким чином, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно відбуватись на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З фабули адміністративного протоколу та встановлених районним судом обставин видно, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке на даний час передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України, оскільки за протоколом останньому інкримінуються дії за здійснення регулярних пасажирських перевезень без маски.

За таких обставин необхідно дійти висновку, що Законом № 1000-ІХ пом`якшена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Цей Закон має зворотну силу, тому поширюється і на правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження в справі з огляду на положення ст. 247 КУпАП, не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, як такої, що поліпшує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи вимоги ст. 8 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 06.11.2020 р. №1000-ІХ).

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, в частині накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави змінити, зменшивши суму штрафу до 170 (сто сімдесяти) грн.

В іншій частині постанову від 10 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький