справа № 208/62/20
№ провадження 3/208/592/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотов В.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення з іншими матеріалами, що надійшли з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «Велес Компані», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

02 січня 2020 року до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення №2-ОР від 24.12.2019р. вбачається, що ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «Велес Компані», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул.Робоча 75-184, не виконано розпорядження Держлікслужби про усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних ігнредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №929 від 11 жовтня 2019 року, відповідно до акту №73/3-ОР від 18 грудня 2019 року Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровській області. Своїми діями, на думку суб`єкта складання протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснив, що дійсно проводилась перевірка, були надані розпорядження, але зазначив, що ним в строки, встановлені в розпорядженні, надані пояснення та документи про усунення порушень. Надав суду документи, що підтверджують виконання ним ліцензійних умов та доказ направлення зазначених документів до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками засобами поштового зв`язку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши правопорушника, вивчивши надані суду документи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 164 КУпАП, передбачена відповідальність за невиконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов.

Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, зобов`язаний в установлений у розпорядженні строк усунути зазначені порушення та подати до органу ліцензування інформацію про виконання вимог такого розпорядження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2019 року № 2-ОР, зі змісту якого вбачається порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ч. 8 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», копією розпорядження №17-О від 21 лютого 2019 року щодо усунення порушень Ліцензійних умов; копією наказу №67Л від 04 грудня 2019 року про позапланову перевірку додержання вимог Ліцензійних умов; копією акту про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для господарської діяльності №73/3-ОР від 18 грудня 2019 року.

Судом встановлено, що надані ОСОБА_1 документи та супровідний лист на ім`я Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками стосуються другої частини розпорядження №17-О від 21 лютого 2019 року щодо усунення порушень Ліцензійних умов, а саме: даним листом повідомляється про усунення порушень, передбачених пунктами 2-6, 14-18 даного розпорядження. Відносно усунення порушень, передбачених пунктами 1, 7-13, 19, ОСОБА_1 документів суду не надано. Лист ТОВ «Велес-Компані» від 21.12.2019р. про зупинення дії ліцензії суд також сприймає критично, оскільки даний лист був написаний вже після складання акту про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності №73/3-ОР від 18 грудня 2019 року. Даний акт було складено в трьох примірниках, один з яких під особистий підпис отримав ОСОБА_1 . Посилання правопорушника на те, що ним не отримувався протокол про адміністративне правопорушення, суд також не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення щодо цієї ситуації, зазначив, що був обізнаний про необхідність підписання протоколу, але для цього необхідно було їхати в м.Київ, а це зайві витрати.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме: невиконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 164 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суддя визнає часткове усунення порушень ліцензійних умов. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.7 статті 164 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, ч.7 ст.164, 251, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 164 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Ізотов В.М.