Справа № 590/1431/20
Провадження № 3/635/861/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року смт. Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Деркач І.М. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Ямпільського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біріно, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм «ФОП ОСОБА_2 », раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 44-3 КУпАП,

установив:

До Ямпільського районного суду Сумської області від Ямпільського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2020 року серія ВАБ № 291598, 19 листопада 2020 року о 14 год 00 хв ОСОБА_1 на автодорозі Т19-12 між селами с.Усок-с.Паліївка керував автомобілем марки ПАЗ 32054 державний номерний знак НОМЕР_1 за маршрутом м.Шостка-с.Степне та здійснював перевезення пасажирів без захисної маски на обличчі, чим порушив п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.11.2020 серії ВАБ №291598, щиро розкаявся у скоєні адміністративного правопорушення. Пояснив, що в транспортному засобі в якому він здійснював перевезення пасажирів, було важко дихати, тому він приспустив маску.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 291598 від 19 листопада 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній визнав свою вину у повному обсязі.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а також зваживши на позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проаналізувавши вищевказані документи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Водночас, проаналізувавши дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та їх наслідки суд доходить переконання, що такі дії не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. Крім цього, суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_1 після вчинення адміністративного правопорушення, а саме: щире розкаяння у вчиненому, що свідчить про усвідомлення протиправності вчиненого ним діяння.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст. 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що наявні достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 40-1, ст.44-3, 279, 280, 283-285 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП за ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.М. Деркач