Справа № 226/2710/20
Справа № 226/2710/20
Провадження № 3/226/1190/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м.Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Жанна Євгенівна, розглянувши матеріал, що надійшов від Мирноградського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Димитров Донецької області, громадянина України, який не працює і не навчається, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 021299 від 31.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 15 жовтня 2020 року о 18.00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_2 , яка полягало у словесних образах, нецензурній лайці та погрозах застосування фізичної сили, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_3 свою провину за вказаним фактом правопорушення не визнав, пояснив, що, прийшовши додому до своїх батьків, він щось попросив, після чого батьки стали його виганяти, в результаті між ним та батьком дійсно виник обоюдний конфлікт, під час якого вони ображали один одного, він, як і батько, підвищував голос, між ними була взаємна перепалка, яка продовжувалася, поки вони не викликали поліцію. У цій ситуації він також вважає себе постраждалим.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство цк діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах між собою, незалежно від того, чи проживає особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_2 пояснив суду, що 15.10.2020 приблизно о 17.00 год його син ОСОБА_1 прийшов додому та попросив у нього гроші. На його відмову син відреагував агресивно. Пізніше ОСОБА_1 попросив свою мати ОСОБА_3 погодувати його, на що ОСОБА_3 пояснила йому, що потрібно почекати, поки вона приготує їжу. ОСОБА_1 висловився на адресу матері нецензурною лайкою, на що він заробив йому зауваження, після чого ОСОБА_4 почав висловлюватись і на його адресу нецензурною лайкою, не реагуючи на його зауваження. Коли він сказав, що викличе поліцію, ОСОБА_4 вибіг на вулицю і сам викликав поліцію. В результаті вищевказаних дій шкоди йому психічному або фізичному здоров`ю спричинено не було, претензій до ОСОБА_1 він не має.

З пояснень як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , а також досліджених матеріалів справи вбачається, що між ними мав місце конфлікт, який розпочався з певних побутових причин та в ході якого обидві сторони висловлювали претензії одне до одного. Натомість дії, вчинені ОСОБА_1 в межах цього конфлікту, не досягли межі, яка б вказувала на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення, який є процесуальним документом, внаслідок якого проводиться подальше провадження у справі не містить посилання на наявність обов`язкових наслідків, зазначених у ч. 1 ст.173-2 КУпАП, що виключає відповідальність особи за даною статтею.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровский міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Редько Ж.Є.