Дата документу Справа № 336/7089/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 33/807/57/20 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Єдиний унікальний № 336/7089/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коломаренка Д.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 27.10.2019 року о 00-49 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Панфьорова, 86 керував автомобілем «ВАЗ 21061», держномер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконною та не відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що суд виніс постанову за його відсутності, вказавши, що він не з`явився в судове засідання. Проте зазначає, що і він, і його захисник прибули до Шевченківського суду м. Запоріжжя 17.12.2019 та перебували на першому поверсі і їх ніхто не викликав в судове засідання. О 13-50 їм повідомили, що справу розглянуто та вручили копію постанови. В попередніх судових засіданнях ОСОБА_1 та його захисник наголошували на необхідності виклику до суду свідків. Вказане клопотання судом задоволено та відкладено судовий розгляд на 17.12.2019, однак оскаржувану постанову судом винесено без допиту свідків. Крім того, апелянт посилається на той факт, що за час з 13-45 до 13-50 неможливо дослідити докази, зазначені в постанові, що на його думку свідчить про необ`єктивність та упередженість суду при розгляді справи та винесенні постанови. Вважає, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування фактичних обставин справи. Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції ознайомивши сторону захисту з матеріалами справи, з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не ознайомив.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168815, 27.10.2019 року о 00-49 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Панфьорова, 86 керував автомобілем «ВАЗ 21061», держномер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (а.с.1).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд без з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності, перевірки їх на відповідність вимогам чинного законодавства, що мають значення для правильного вирішення справи, розглянуто справу за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності та її захисника, при тому, що вони знаходились в приміщенні суду, однак не були запрошені до зали судового засідання. Суд не вжив заходів щодо виклику свідків та працівників поліції, не забезпечено право особа та її захисника на ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння встановлено згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5010 від 27.10.2019 року.

Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник зазначали, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що під час проведення медичного огляду було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядок відібрання зразків, замість відібрання в дві ємності відбиралось фактично лише в одну ємність, крім того дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 проведено з порушенням нормативних актів та навіть інструкції з використання комбінованої тест-системи для виявлення наркотичних речовин.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.

Разом з тим, в протоколі не зазначено, які саме ознаки виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 27.10.2019, та які були підставою для направлення особи на проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду захисником надано та переглянуто в судовому засідання відеозапис з камери відео спостереження, встановленої в КУ ЗОКНД ЗОР. Під час перегляду вказаного відео, встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем проведено з порушенням, оскільки взагалі не проводився огляд клінічних ознак обстежуваної особи.

Крім того, з відео та матеріалів справи не можливо встановити, за допомогою якого тесту проводився огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, а тому перевірити, чи було дотримано процедуру особою, яка проводила аналіз не можливо, через відсутність на відеозапису. При цьому слід зазначити, що будь-які результати тесту підлягають клінічному аналізу. Результати ж вказаного тесту є попередніми, забезпечують тільки кількісні показники (вживала чи не вживала особа наркотичний засіб), результат аналізу не відображає концентрацію наркотичного засобу в організмі особи.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянта, щодо невідповідності складених Висновку та Акту, вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 вбачається, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Крім того, п.22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи вищевикладене, під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння 27.10.2019 року, було порушено порядок відібрання зразків та проведення дослідження, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, та тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.

У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанову судді не можливо визнати законною, через що вона підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Перевіривши докази у справі на достатність, та проаналізувавши їх у сукупності, щодо прийняття остаточного судового рішення, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас