17.12.2020
Справа № 720/1923/20
Провадження № 3/720/788/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 6 в с. Потічок Снятинського району Івано-Франківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, нестійкою ходою, та на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 23 жовтня 2020 року він після того як вжив алкогольні напої не керував автомобілем, а просто перебував у своєму транспортному засобі марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований. За кермо сів виключно для того, щоб завести автомобіль та увімкнути пічку оскільки йому було холодно, рух транспортного засобу не розпочинав. Згодом до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку із чим запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Оскільки, своїм автомобілем після вживання алкогольних напоїв не керував, а тільки завів його щоб увімкнути пічку, то й причин проходити тест на стан алкогольного сп`яніння не вбачав та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, а тому просив провадження у справі закрити.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460167 від 23 жовтня 2020 року вбачається, що 23 жовтня 2020 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 6 в с. Потічок Снятинського району Івано-Франківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, нестійкою ходою, та на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Вищевказаний протокол було складено за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, про що свідчать відповідні підписи вказаних свідків в протоколі та їх письмові пояснення, які були додані до протоколу.

Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення мав можливість викласти свої доводи та заперечення проти протоколу, однак на місці складання протоколу будь-яких зауважень від нього не надходило. Навпаки, в своїм поясненнях до протоколу він визнав факт керування транспортним засобом та відмови від медичного огляду на стан сп`яніння.

Також, з відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського слідує, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, транспортний засіб знаходився в заведеному стані, окрім нього в автомобілі більше нікого не було, він особисто надав документи на автомобіль та посвідчення водія працівнику поліції, при цьому він не заперечував, що саме він керував даним транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання алкотестера «Драгер» та медичного огляду в закладі охорони здоров`я за письмовим направленням працівника поліції в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що останні підтвердили під відеозапис.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані працівником поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 факту керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його пояснення у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

Суд не може погодитися із доводами сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки той був припаркований на узбіччі дороги та він грівся у заведеному автомобілі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою зупинки даного транспортного засобу стало те, що не працювала ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, у зв`язку із чим ОСОБА_1 був притягнутий працівником поліції до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП (постанова серії БАБ № 256969 від 23 жовтня 2020 року).

З пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні слідує, що він погодився із вказаною постановою поліцейського, у зв`язку із чим добровільно сплатив накладений на нього штраф.

З відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського слідує, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та він не заперечував на місці зупинки даний факт.

Крім того, з наданого відео видно, що у працівника поліції виникла підозра про те, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння і в подальшому запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» або ж пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовся в присутності двох свідків.

Слід зазначити, що з метою неупередженого та всебічного розгляду справи, судом також був викликаний до суду та опитаний свідок сторони захисту ОСОБА_4 , який пояснив, що він є братом ОСОБА_1 .. 23 жовтня 2020 року він разом із ОСОБА_1 поїхали на автомобілі останнього на СТО. В обід ОСОБА_1 вжив алкогольні напої, після чого за кермо автомобіля сів він. Він залишив брата в автомобілі в одному із сіл Снятинського району. Через декілька годин йому передзвонив ОСОБА_1 та повідомив, що його забрали в поліцію.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що не бачив чи їхав його брат за кермо, після того як він залишив його в автомобілі. Транспортний засіб належить ОСОБА_1 та у останнього були при собі документи на автомобіль та посвідчення водія. Проте, що працівниками поліції здійснився будь-який тиск на брата йому не відомо.

Таким чином, свідок ОСОБА_4 не спростував обставини викладені у протоколі, оскільки йому достеменно не відомо, що робив ОСОБА_1 у його відсутності, оскільки його не було на місці пригоди під час зупинки останнього.

Також, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що відносно нього працівниками поліції здійснювався тиск при наданні пояснень та складані протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки така обставина не підтверджена жодним дослідженим судом доказом.

За вказаних обставин, посилання захисників на закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 вважаю безпідставним.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вони є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та подальшої відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.