Справа №: 148/1809/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючої, за ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що 28.09.2020 о 12:00 год. ОСОБА_1 по вул. Незалежності у с. Ганнопіль, Тульчинський район Вінницька область, неналежним чином утримувала свою собаку, внаслідок чого, остання вкусила ОСОБА_2 за руку, чим заподіяла шкоду її здоров`ю.

Порушниця у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, 13.11.2020 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, зазначила, що ОСОБА_2 ходить до неї у садок, а тому пес зірвався з прив`язу і покусав її.

Свідок ОСОБА_3 надала пояснення згідно яких ОСОБА_2 приходиться їй свекрухою, пес ОСОБА_1 покусав її в той час, коли остання знаходилася на своїй земельній ділянці.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1), акт фактичної перевірки (а.с. 2 - 4), суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 154 КУпАП, передбачено відповідальність за тримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1, 2 статті 33 КУпАП, встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 наявними матеріалами справи і показами свідка доведена її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, крім того, покази останньої щодо нападу собаки на ОСОБА_2 у зв`язку з її перебуванням у садку ОСОБА_1 спростовуються письмовими поясненнями останньої згідно яких вона була відсутня за місцем проживання під час подій зазначених у протоколі, відтак не могла бачити їх, тому з врахуванням вимог ст. 33 - 35 цього ж Кодексу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією собаки.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 420,40 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 154, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 грн.) з конфіскацією собаки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на користь держави суму судового збору 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха