Провадження № 3/470/42/20
Справа № 470/50/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області Машарової О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , секретаря Обуховської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с.Паркани Слободзейського району Молдова, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не працюючого, депутата Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2015 року на 1-й сесії VІІ скликання Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області визнано повноваження депутата ОСОБА_1 . Згідно підпункту б п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" він, як депутат сільської ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 зі змінами та доповненнями (далі Закон), особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, щорічна декларація з 01 січня по 31 грудня звітного року має бути подана до 00 год 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Тобто, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, був зобов`язаний до 01.04.2018 року подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2017 рік.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік подав лише 18.09.2018 року, чим допустив порушення встановленого строку подання щорічної декларації.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП та не виконав вимоги ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції".

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що не зміг вчасно подати декларацію за 2017 рік, оскільки в цей період поїхав до Молдови, там захворів, лікувався, а коли приїхав до України, забув за вказаний обов`язок. Лише згодом йому в сільській раді нагадали і він подав декларацію.

Прокурор Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області Машарова О.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просила накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора та дослідивши матеріали справи доходить наступного.

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, даними, що містяться в протоколі №20 від 10.01.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією. (а.с.1-7); витягом з Єдиного державного реєстру декларацій про подані декларації суб`єктом декларування з якого вбачається, що декларація за 2017 рік ОСОБА_1 подана 18.09.2018 року (а.с.10); поясненнями та іншими матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 25.05.1998 року (із змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння" зазначено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

В матеріалах справи мається лист від 10.07.2019 за вих. № 3311/39/113/01-2019 департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Миколаївській області Національної поліції України, направлений голові Висунської сільської ради про факт неподання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. (а.с.15-16)

Відповідно Національна поліція України чи інший уповноважений орган виявивши факт неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, мав змогу провести перевірку в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 10 січня 2020 року, тобто в понад строки, передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

З огляду на викладене вище суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, однак враховуючи, що адміністративне правопорушення фактично було виявлене у липні 2019 року, відповідно строк накладення адміністративного стягнення сплив, тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням строків для накладання адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С. А. Луста