Справа № 626/772/20
Провадження № 3/626/323/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.2020 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №391366 від 29.03.2020 року, ОСОБА_2 29.03.2020 року о 01год. 00хв. в м.Красноград по вул.19 Вересня, 13, керував автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав результат вимірювання, 1,04%, чим порушив пункт 2.9А ПДР України.

Відповідно до наданих письмових пояснень, ОСОБА_2 свою провину не визнав та зазначив, що дійсно 29.03.2020 року близько 01год. 00 хв. в м.Красноград по вул.19 Вересня, 13, він керував автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував, оскільки алкоголю вживав. При цьому в кількох метрах від свого місця мешкання, його зупинили працівники поліції та запропонували продути, якийсь прибор з трубочкою, щоб перевірити його на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки він спиртне не вживав, то погодився, однак даний прибор показав 1,04%. Коли він спитав у працівників поліції, що це означає, то вони повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, т.к. допустима норма перевищує в кілька разів. Однак з такими показами прибору він не погодився, оскільки спиртного не вживав і повністю був впевненим в своїй тверезості, в зв`язку з чим попрохав працівників поліції проїхати до найближчої лікарні, щоб там пройти відповідній медичний у лікаря, однак йому було відмовлено. Після цього працівники поліції склали протокол в якому він також зазначив, що з показами алкотестеру не згоден.

Також послався на порушення при оформленні протоколу, вимог інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Таким чином, оскільки він спиртного не вживав, а працівники поліції відмовились везти його в лікарню для проходження медичного огляду, на чому він наполягав, просить провадження стосовно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Дослідивши пояснення ОСОБА_2 та дослідивши надані суду матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Відповідно до п.6-7 Розділу І даної інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно з п.7 Розділу І даної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п.22 Розділу ІІІ даної інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому відповідно до п.6-8 порядку направлення водіїв для проведення огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103 - водій транспортного засобу, що висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

П.8 У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відповідно до положень вищезазначених нормативних документів, у разі незгоди з результатами огляду проведеного поліцейським, працівники поліції зобов`язані були направити його в заклад охорони здоров`я, де видати відповідне направлення для проходження огляду, і тільки тоді в разі відмови в присутності двох свідків скласти відповідний протокол, а не на місці зупинки.

Однак вимоги даного порядку поліцейськими також виконані не були, оскільки ОСОБА_2 був не згоден з результатами огляду на місці та прибором Драгер, про що зазначив у самому протоколі від 29.03.2020 року, вказавши «не згоден з алкотестером №0619», однак не зважаючи на таку незгоду, він не був направлений поліцейським для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я, а відповідний протокол складено на місці зупинки, незважаючи на непогодження останнього з результатами Драгера.

Таким чином суд приходить до висновків, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським, який складав протокол і оформлення його результатів, за наведених вище обставин проведено з грубим порушенням ст.266 КУпАП та інструкції, а згідно з ч.5 ст.266 та п.3.22, висновки та огляди щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2020 року, огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох понятих за допомогою приладу «Драгер».

Проте, в самому протоколі взагалі не зазначено ОСОБА_3 , осіб, які були понятими, оскільки вказана графа «Свідки чи потерпілі» в протоколі взагалі не заповнена.

Акт огляду водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння також складено з грубими порушеннями Інструкції, оскільки в ньому взагалі не зазначено: дата та час його складання, в зв`язку з чим взагалі не можливо встановити коли саме його складено(а.с.5).

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин, у зв`язку з чим справу слід закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №391366 від 29.03.2020 року) - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 повернути останньому.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд.

Суддя Дудченко В.О.