Справа №150/595/20
Провадження по справі №3/150/301/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально Захіжного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №56811985, складеного 06.11.2020 року начальником Чернівецького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання і становить 32053 грн. 91 коп.

ОСОБА_1 пояснив, що на даний час ніде не працює, у нього відсутній постійний та регулярний дохід, а тому не має реальної можливості сплачувати аліменти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наступне.

Статтею 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Окрім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №56811985, складеним 06.11.2020 року начальником Чернівецького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 , розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП №56811985, проведеним начальником Чернівецького районного відділу державної виконавчої служби Квочуром В.М.; копією виконавчого листа, виданого 20.06.2018 року Чернівецьким районним судом Вінницької області по справі №150/102/18, відповідно до якого рішенням суду від 12.04.2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_3 для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 333 гривень на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 наявна заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, в силу положень статті 33 КУпАП враховую всі обставини справи, дані, що характеризують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан і вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт в межах санкції статті 183-1 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 року, №294-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст. 183-1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 (чотирьохсот двадцяти) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Суддя: Л.П. Цимбалюк