Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/7395/20
ПОСТАНОВА

16.12.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22.04.2010 року Іллічівським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2020 року у провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 073581 від 04.11.2020 року, 27 жовтня 2020 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювала образи на його адресу, внаслідок чого була завдана шкода його психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала, зазначила, що у визначений судом час вона перебувала вдома з дітьми, до неї прийшли її колишній чоловік зі своєю матір`ю, щоб побачитися з дітьми. ОСОБА_1 не встигла одразу відчинити їм двері, оскільки гойдала свою молодшу дитину, яка хворіла. При цьому ОСОБА_2 та його мати почали гучно стукати у двері, вимагати, щоб їм відкрили. Після того, як вона відчинила їм двері, між ними виник конфлікт, але ніяких погроз та образ на адресу колишнього чоловіка вона не виказувала, він її оговорює.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме умисних діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додані рапорт зі служби 102, з якого вбачається, що 27.10.2020 року о 17 год. 20 хв. від ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що її колишня невістка ОСОБА_1 не дає її сину побачитись з дітьми.

Крім того, суду надана заява ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що вона перешкоджає у побаченнях та спілкуванні з дітьми, що визначено рішенням суду.

Також суду надані письмові пояснення ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 , які вказали, що 27.10.2020 року вони прийшли до ОСОБА_1 , щоб побачитися з дітьми, при цьому остання не відчинила їм двері. Але після того, як вона вийшла до них та відчинила двері, то почала у присутності дітей ображати ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою, на вимогу побачитися з дітьми відповіла відмовою в агресивній формі.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов