Справа № 471/184/20
Провадження №3/471/114/20
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого підсобним робітником у ТОВ "Агро Братське", не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вознесенським РВ УМВС України в Миколаївській області 23.07.2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 532225 від 30.01.2020 року, 30.01.2020 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3 насильство в сім`ї, що виражалося у висловлюваннях нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що прийшов провідати сина, з ними не лаявся, теща сама спровокувала конфлікт.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, із положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства це - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

А психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Однак, з наданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, не вбачається, що дії ОСОБА_1 носять характер саме домашнього насильства. Допущені ним висловлювання нецензурною лайкою в ході сварки, самі по собі складу адміністративного правопорушення за ст.173-2 КУпАП не утворюють.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство по відношенню до співмешканки, проте доказів того, що особи перебували у родинних відносинах в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та достатніми доказами, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.