Справа № 358/1922/19 Головуючий у 1 інстанції Корбут В.М.
Провадження № 33/824/950/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 березня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією зброї - травматичного пістолета ПМР калібру НОМЕР_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 883527 від 17.12.2019 року « ОСОБА_1 , 15 грудня 2019 року о 19 год. 00 хв. в с. Медвин Богуславського району Київської області по вул. Зосимівка здійснив постріл із належного йому травматичного пістолета ПМР № НОМЕР_1 в повітря».

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією зброї - травматичного пістолета ПМР калібру № НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Постанову суду вважає незаконною, необґрунтованою та такою не відповідає фактичний обставинам справи, так як вона винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що його дії не можна кваліфікувати за ст. 174 КУпАП, оскільки він здійснив постріл лише з метою захисту, свого життя та здоров`я, а також здійснив постріл в гору щоб зупинити протиправні дії ОСОБА_2 , оскільки останній був в стані сп`яніння алкогольного сп`яніння (можливо під дією наркотичних засобів) та занадто агресивним по відношенню до нього, при цьому він погрожував йому застосуванням сокири. На думку апелянта, його дії необхідно розцінювати як необхідну оборону, оскільки він мав на меті захистити себе від протиправних дій сусіда. Крім того зазначає, що він просив суд викликати в судове засідання всіх свідків, які були очевидцями та учасниками конфліктної ситуації, але його клопотання залишилося поза увагою, а тому вважає, що суд при розгляді справи допустив неповноту та однобічність. Також зазначає, що з оскаржуваної постанови також видно, що його вина окрім протоколу про адміністративне правопорушення доведена поясненнями свідків, проте суд дослідував лише ті пояснення, що були зібрані працівниками поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення з конфіскацією зброї.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 місцевий суд послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії АА 883527 від 17 грудня 2019 року, заяву ОСОБА_2 від 15.12.2019 року, письмові поясненнями ОСОБА_2 від 15.12.2019 року, ОСОБА_3 від 15.12.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.12.2019 року та пояснення ОСОБА_1 надані в суді.

Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

В судовому засіданні, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 13 грудня 2019 року він взяв у свого сусіда ОСОБА_2 причіп та обіцяв повернути його 15 грудня 2019 року. 15 грудня 2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. він приїхав до подвір`я ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 і привіз останньому причіп, який він у нього брав. Однак, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані сп`яніння, почав на нього кричати та ображати, потім зайшов в хату, де взяв сокиру та почав наближатись до нього з погрозою «зарубаю». Після цього, він ( ОСОБА_1 ) витягнув пістолет, щоб зупинити ОСОБА_2 , та вистрелив вгору, після чого ОСОБА_2 зупинився та пішов в хату.

Ці пояснення об`єктивно підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_6 , який вказав, що бачив як ОСОБА_2 біг за ОСОБА_1 з сокирою, ображав останнього та погрожував йому. Після чого, ОСОБА_1 витягнув пістолет та вистрелив вгору.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які проявились у здійснення пострілу із вогнепальної зброї в населеному пункті були вимушеними та зумовлені об`єктивними причинами, так як з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та його сусідом ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація, в процесі якої останній погрожував ОСОБА_1 сокирою, після чого ОСОБА_1 здійснив постріл вгору із належного йому травматичного пістолета, а тому, зважаючи на ситуацію за вказаних обставин, встановлених апеляційним судом, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 були безпосередньо пов`язані з захистом свого життя та здоров`я, що підтверджується його поясненнями та поясненнями свідка, інших доказів та доводів, які б це спростували дані обставини не має, а отже вчинені ОСОБА_1 в стані необхідної оборони.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 174 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Вилучену зброю - травматичний пістолет ПМР калібру № НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов