ПОСТАНОВА

іменем України

14 грудня 2020 рокуСправа №451/1882/20
Провадження № 3/451/1161/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНПУ у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватний підприємець, з вищою освітою, неодруженого, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 20.11.2020 року, о 20 год 45 хв., на автодорозі Буськ-Берестечко в межах населеного пункту с. Березівка керував автомобілем Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідка, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 -Мулявка О.В. просив провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 правомірно відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння на алкотекстер «Драгер», так як були відсутні свідки і це підтверджується відеозаписом, а свідок у протоколі вписаний працівниками поліції, якого не було. Крім цього, працівниками поліції порушені вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції на проходження особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони його не доставили в найближчий медичний заклад для проходження на стан сп`яніння, а відтак невірно самі працівники поліції зробили висновки про те, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду подано документи, які наявні в матеріалах справи:

- протокол, серії ОБ №029373 від 20.11.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 20.11.2020 року, о 20 год 45 хв, на автодорозі Буськ-Берестечко в межах населеного пункту с. Березівка керував автомобілем Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідка, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації руху) Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.4);

- рапорт поліцейського Володимира Гурського від 20.11.2020 року, з якого вбачається, що 20.11.2020 року о 20 год. 36 хв. прийшло повідомлення на лінію 102 від гр. ОСОБА_2 , що «неподалік с. Завидче, бус червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 перегородив дорогу», зі слів заявниці водій перебуває в стані сп`яніння. Спільно з поліцейським ОСОБА_3 поблизу с. Березівка було помічено автомобіль Фольцваген Кадді, д.н.з. НОМЕР_1 , який по зовнішніх ознаках був схожий на автомобіль вказаний у повідомленні, а тому даний автомобіль було зупинено для перевірки викладеної інформації в повідомленні, а також встановлення факту перебування водія на стан алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з водієм автомобіля ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Після чого ОСОБА_1 в присутності свідка було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що він відмовився, а також було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння в Радехівській ЦРЛ на що він теж відмовився. Після чого на гр. ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ст. 125 КУпАП. (а.с.3);

- письмове пояснення свідка ОСОБА_4 від 20.11.2020 року, де вказано, що 20.11.2020 року близько 20 год 55 хв. він рухався своїм автомобілем з м. Радехів, неподалік с. Березівка був затриманий працівниками поліції, де вони запропонували бути свідком на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння невідомого йому чоловіка, який поводився неадекватно, було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти алкотест «Драгер» або пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в Радехівській ЦРЛ, на що він теж відмовився. Після чого працівниками поліції на водія ОСОБА_1 склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.6);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАБ №806846 від 20.11.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за ст. 125 КУпАП (а.с.7);

- диск з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.130 ч.1, як керування транспортними засобами, особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, із протоколу, серії ОБ №029373 від 20.11.2020 року вбачається, що об`єктивну сторону правопорушень, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст.247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього рух, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9"а"ПДР України).

Статтею 266 КУпАП передбачено зокрема, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 6-8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пуцнктом 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції доставвили ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд на стан алкогольного сп"яніння.

З врахуванням наведеного, суд робить висновки про те, що працівник поліції, фіксуючи адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяв з порушенням ст.266 КУпАП, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах та правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області

СуддяСеменишин О. З.