П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., при секретарі - Секереш О.В., розглянувши адміністративні матеріали поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 року о 02 год. 29 хв. ОСОБА_1 керував т.з. марки ГАЗ 69 д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» смт. Середнє вул. Закарпатська, неподалік буд №1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи.

04.02.2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікарняному.

19.02.2020 року представник ОСОБА_1 Есенов О.Р. 19.02.2020 року подав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікарняному ОСОБА_1 та надання матеріалів для ознайомлення.

02.03.2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в останнє судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Однак, під час розгляду справи в суді в судові засідання зявлявся, давав свої пояснення, відповідно до яких вину ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 ч.1 КУпАП заперечив з підстав викладених у письмовому клопотанні про закриття провадження по справі , яке подав до суду 28.02.2020 року, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП оскільки транспортним засобом вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення він не керував, за кермом автомобіля перебував гр. ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Крім того зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не грунтується на матеріалах справи та фактичних обставинах, протокол містить суперечності, щодо місця вчинення правопорушення, часу його вчинення. Надав пояснення аналогічні викладеним у письмовому клопотанні про закриття провадження по справі , яке подав до суду 28.02.2020 року, зміст якого останній оголосив в судовому засіданні.

Крім цього подав через канцелярію суду заяву про відвід судді, в якій зазначив про упередженість та необ`єктивність судді Бенца К.К. та особисту неприязнь до захисника адвоката Есенова О.Р.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_6 показав, що підставою для зупинки автомобіля було те, що водій керував автомобілем у якого не горіли задні габарітні світла. В ході розмови з водієм , виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгер, у медичному закладі або право відмовитись від проходження огляду. Водій пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгер у присутності двох свідків. В автомобілі перебував один водій. Пасажирів в автомобілі не було. В подальшому після проходження водієм огляду , приїхав чоловік, який сів за кермо автомобіля.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

За клопотанням захисника Есенова ОСОБА_9 суд здійснив виклик свідка ОСОБА_5 , однак свідок в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Продовжуючи розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його представника, суд виходить із змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на викладене, враховуючи поведінку ОСОБА_1 , який жодного разу не зявився в судове засідання будучи належним чином повідомленим про дату , час і місце розгляду справи , скорочені строки розгляду справи, враховуючи те, що представник ОСОБА_1 надав пояснення з приводу правопорушення суд продовжив судовий розгляд у відсутності сторін повідомлених про час та місце розгляду справи. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 запроваджено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. 6 розділу І інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція" ), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ "Інструкції" проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 332361 від 12.12.2019 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними тестуванням на алкоголь від 12.12.2019 р. згідно якого встановлено 1,14 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 757340 від 12.12.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтвердили своїми підписами факт проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КпАП України кваліфіковані вірно.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, а також характер правопорушення, який є умисним, відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на гр-на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП , яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Що стосується твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Есенова О.Р. про те, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 а гр. ОСОБА_5 у зв`язку з чим ОСОБА_2 подав до суду заяву про виклик свідка в судове засідання, слід зазначити наступне.

Судом було викликано свідка ОСОБА_5 в призначене судове засідання. Однак свідок ОСОБА_5 в призначене судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи не надав, та не надав пояснення щодо обставин справи. А відтак в матеріалах справи відсутні докази перебування гр. ОСОБА_5 за кермом автомобіля.

Окрім того зазначені аргументи захисника ОСОБА_1 адвоката Есенова О.Р. спростовуються показами поліцейського ОСОБА_6 допитаного в судовому засіданні у присутності захисника, який чітко вказав, що у автомобілі перебував тільки водій, пасажирів не було.

Що стосується поданої захисником ОСОБА_1 адвокатом Есеновим О.Р. повторної заяви про відвід судді 05.03.2020 року, суд констатує слідуюче.

02.03.2020 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Есеновим О.Р. була подана заява про відвід судді Бенца К.К. в даній справі.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Есенова О.Р. про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Бенци К.К. у розгляді справи № 308/14507/19 відмовлено.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід, а тому , при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У відповідності до ч.4 ст.81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Частина 5 ст.80 КПК вказує на те, що відвід повинен бути мотивований, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні. Безпідставні і немотивовані відводи не підлягають задоволенню.

Повторне звернення захисника Есенова О.Р. із заявою про відвід судді свідчить про свідоме затягування розгляду справи та зловживання ним своїми правами, направлене на уникнення особою адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

На переконання судді в сукупності такі дії адвоката Есенова О.Р. порушують Правила адвокатської етики, затверджені 09.06.2017 року, статтею 17, у яких закріплена вимога дотримання принципу законності під час прийняття доручення клієнта, адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам. Також приймаючи доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокат повинен зважити на свої можливості щодо його виконання.

Відтак, створення штучних обставин та наведені обставини для відводу судді є нічим іншим як спробою затягнути строки розгляду справи, та уникнути адміністративної відповідальності, що саме і є порушенням права на справедливий суд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідним повторну заяву захисника ОСОБА_1 - Есенова О.Р. про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К.від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без розгляду.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотиристо двадця гривень 40 коп) гривень судового збору

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца