КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/18/2020 Постанова винесена суддею Вознюком С.М.
Категорія: ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2019 року щодо -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер, паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.08.2014 року, орган, що видав 7310, посвідка на постійне проживання в Сполучених Штатах Америки № НОМЕР_2 , видана 25.04.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2019 року, громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., звернувши стягнення на кошти, вилучені в рахунок забезпечення оплати штрафу.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0433/12500/19, а саме: Долари США, згідно курсу НБУ станом на 19.08.2019 року за 100 доларів США -2514-2848 грн., кількістю 3400 доларів США, вартістю 85 485 грн. 68 коп., - повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.08.2014 року, орган, що видав 7310, посвідка на постійне проживання в Сполучених Штатах Америки № НОМЕР_2 , видана 25.04.2018 року.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.08.2014 року, орган, що видав 7310, посвідка на постійне проживання в Сполучених Штатах Америки № НОМЕР_2 , видана 25.04.2018 року судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови суду, 19.08.2019 року о 17 год. 10 хв. на митний контроль поступила громадянка України ОСОБА_1 , яка прилетіла з Сан- Франциско транзитом через Франкфурт літаком а/к «Люфтганза», рейсом № LH 1494 , своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром "зеленої лінії", згідно Наказу Міністерства фінансів України № 671 від 03.08.2018 року "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті", яка позначає початок "зеленого коридору", вказує, що для проходження митного контролю ним обрано "зелений коридор", і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадян самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці, яка самостійно обрала спосіб проходження митного контролю «зелений коридор», було задано запитання, після перетину нею «зеленої лінії», щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має приблизно 9 000 доларів США. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю), пасажиркою було видано готівку в розмірі:14 474 доларів США, що знаходилася в жіночій сумці (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Пасажирка обрала проходження митного контролю зеленим коридором, де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, яка є меншою еквіваленту 10 000 євро.

З виявленої суми пасажирці було пропущено 11 074 доларів США (що за курсом НБУ на 19.08.2019 року становить 9 998 євро). За протоколом про порушення митних правил вилучено 3400 доларів США. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності пасажира.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася та для декларування готівкових коштів на «червоний коридор» не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДПМА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. ст. 471 МК України.

У зв`язку з цим працівниками митниці 19.08.2019 року, складено протокол про порушення митних правил №0433/12500/19, один примірник якого вручено під підпис громадянці України ОСОБА_1 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом про порушення митних правил №0433/12500/19 вилучено:

- Долари США, згідно курсу НБУ станом на 19.08.2019 року за 100 доларів США -2514-2848 грн., кількістю 3400 доларів США, вартістю 85 485 грн. 68 коп.

Постановляючи рішення про повернення вилученої згідно з протоколом валюти, суд виходив з того, що грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону України, є її пенсією, та мають легальне походження, а тому могли бути законно переміщені нею через митний кордон України, за умови письмового декларування. Дані грошові кошти вона ввозила на територію України з єдиною метою, а саме для придбання житла, де буде проживати її мати похилого віку. Тобто цільовим призначенням цих коштів є можливість покращення сімейно-побутових умов її родини. Конфіскації цих коштів, на які розраховувала ОСОБА_1 та її мати, яка не має жодного відношення до порушення митних правил, поставить її в скрутне матеріальне становище та не дасть їй змоги придбати на території України житло, що в свою чергу позбавить можливості забезпечувати та утримувати свою родини на належному рівні на території України, відповідно до життєвих стандартів, що взагалі ставить під загрозу їх гідне людське існування і подальше життя.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2019 року відносно громадянки України ОСОБА_1 скасувати в повному обсязі та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти в розмірі З 400 доларів США.

За доводами апелянта, під час судового засідання не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація валюти у сумі 3400 доларів США буде для громадянки України ОСОБА_1 «надмірним індивідуальним тягарем». Співвідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти дають підстави вважати, що застосування положень санкції ст. 471 МК України щодо конфіскації валюти у сумі 900 Євро не порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

На переконання представника митниці, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до громадянка України ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Апелянт стверджує, що посилання Бориспільського міськрайонного суду Київської області на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необгрунтованим, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішеннями Європейського Суду з прав людини не встановлено.

Вислухавши пояснення представника органу доходів і зборів ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_1 - Фефчак Т.І., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.486, 489, 496 МК України всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 527 МК України.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами і враховуючи те, що представником Київської митниці ДФС, хоч і ставиться питання в апеляційній скарзі про скасування постанови вцілому, разом з тим, доводи наведені лише в частині незгоди з накладеним на ОСОБА_1 заходом адміністративного стягнення, встановлені суддею місцевого суду фактичні обставини вчинення правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 471 МК України апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів представника органу доходів і зборів про необхідність застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації валюти - безпосереднього предмету порушення митних правил, то вони є необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, і відповідно до положень ч.2 ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ст.471 МК України визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно з ст.1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні в справі "Трегубенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар" (рішення щодо Брумареску, параграф 78).

У рішенні "Гирлян проти Росії", яким констатовано порушення державою ст.1 Першого Протоколу до Конвенції, Суд повторює, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено. При цьому Суд погодився, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані на законних підставах, і така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

Отже, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, ЄСПЛ виходить з оцінки забезпечення "справедливого балансу", дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п.69, 73 рішення у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", п.п.31, 34 рішення у справі "Ізмайлов проти Росії").

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані та з огляду на встановлені обставини обґрунтовано була застосована практика ЄСПЛ.

Мотивуючи висновки про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, суддя у постанові зазначив , що єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_1 , полягає у ненаданні митному органу відповідної декларації, а шкода, яку вона потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухиляється від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, адже якби вона ввозила гроші, не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені на територію держави.

Також суд встановив, що громадянка України ОСОБА_1 переїхала до Сполучених Штатів Америки, де отримала право на проживання при іміграції, та з того часу там постійно проживає. При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що 28.08.2019 р. між матір`ю правопорушниці ОСОБА_5 та ТОВ Агентство «Буковина-1» укладено форвардний контракт №12. Базовим активом за цим контрактом є майнові права на одне житлове приміщення, яке стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва житлового будинку в АДРЕСА_2 в ОК ЖБК «ДРАУНХАУС ГАССЕ-2».

Крім того, судом встановлено, що гроші, які мала при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону є її пенсією, мають легальне походження, а тому могли бути законно переміщені через митий кордон, за умови письмового декларування, єдиною метою ввезення грошей була мета придбання житла, де буде проживати її мати похилого віку, тобто цільовим призначенням коштів є покращення сімейно - побутових умов її родини. Також судом враховано, що ОСОБА_1 перевозила таку суму коштів вперше, та те, що правопорушення вчинено нею з необережності, адже, вона не знала митних правил, в зв`язку з чим, застосування конфіскації валюти буде для ОСОБА_1 надто жорстоким покаранням, яке порушує право на повагу власності і є непропорційним, оскільки покладає на неї індивідуальний надмірний тягар.

Такі висновки суду є правильними і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Зокрема, посилаючись на чинники, які мають враховуватися при вирішенні питання про конфіскацію предмета правопорушення відповідно до практики ЄСПЛ і були взяті до уваги судом першої інстанції в повному обсязі, представник органу доходів і зборів викладає лише загальнотеоретичні поняття і не вказує, в чому саме полягає незаконність прийнятого рішення.

Отже, застосоване до ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

В суді апеляційної інстанції представник Київської митниці ДФС, підтримуючи апеляційну скаргу, наполягав на тому, що відсутні підстави вважати, що застосування конфіскації грошових коштів буде «індивідуальним надмірним тягарем» для ОСОБА_1 .

З приводу таких доводів апелянта слід вказати, що з наявних у матеріалах справи даних та досліджених під час судового розгляду як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду документів вбачається, що кошти, які ОСОБА_1 (1951 р. народження) мала при собі є її пенсією, та ОСОБА_1 ввозила їх на територію України лише для власних та сімейних потреб, а саме з метою повсякденного проживання та своєї родини на території України, шляхом придбання житла, тому грошові кошти в сумі 3400 доларів США є для ОСОБА_1 та її сім`ї важливою, необхідною та значною сумою.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області 15.11.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., а вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0433/12500/19, а саме: Долари США, згідно курсу НБУ станом на 19.08.2019 року за 100 доларів США -2514-2848 грн., кількістю 3400 доларів США, вартістю 85 485 грн. 68 коп., - повернуто ОСОБА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал