Справа № 487/6432/20
Провадження № 3/487/2190/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря Шоломона О.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.10.2020 року серії АА №206505, 22.10.2020 року о 09:10 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись у дворі житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 6 перебував у п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), образливо чіплявся до громадян, на законну вимогу заступника командира взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення, а саме покинути громадське місце, так як він знаходився біля дитячого майданчика, громадянин ОСОБА_1 не відреагував та висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні 03.12.2020 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнавав та пояснив, що 22.10.2020 року близько 09:00 год., знаходячись біля будинку за адресою м. Миколаїв, пр. Центральний, 6, спілкувався разом з товаришами, вони слухали музику. Спиртні напої не вживав. Раптом до них звернулась бабуся та зробила зауваження щодо того, що вони поводять себе надто голосно, в той час коли на дворі лише 09:00 год. ранку, чим заважають останній. Через деякий час на місце прибули працівники патрульної поліції та почали вимагати пред`явити їм документ, що посвідчує особу. На вимогу працівника поліції надав паспорт громадянина України, після чого йому було запропоновано пройти до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В грубій формі на адресу працівників поліції або сторонніх громадян не виражався, опір останнім не чинив.

В подальшому до судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрал поліції ОСОБА_3 з приводу затримання гр. ОСОБА_1 суду пояснював, що вранці 22.10.2020 року отримав виклик про порушення невідомими особами громадського порядку біля будинку №6 по просп. Центральному в м. Миколаєві. Прибувши на місце, було виявлено кількох осіб, серед яких був і ОСОБА_1 . Зазначені особи вживали алкогольні напої та голосно слухали музику, гр. ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію припинити порушувати громадський порядок та залишити подвір`я багатоповерхового будинку ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи це тим, що він нічого не порушує. Вимогу інспектора поліції показати посвідчення особи він ігнорував. Було вирішено затримати вказаного громадянина та доставити його до Заводського відділу поліції для складання відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП, а також протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. Документи ОСОБА_1 надав вже в райвідділі. При затриманні громадянин чинив супротив, у зв`язку з чим до нього було застосовано силу.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме це тлумачення є визнаним і сьогодні. Так, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Варто також розрізняти поняття непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця та опору представникові влади, працівникові правоохоронного органу, державному виконавцю, приватному виконавцю, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві.

Критерій розмежування опору і непокори наступний: при опорі мають місце активні дії, спрямовані безпосередньо на поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця. Непокора ж - це відмова від виконання законних вимог згаданих осіб.

Аналізуючи зазначенні вище норми закону, кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абз. 2 п. 7 Постанови Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. № 8).

У процесі кваліфікації злісної непокори необхідно враховувати такі обставини:

вимоги поліцейського повинні бути законними, тобто пред`являти їх можна лише під час виконання службових обов`язків. Про перебування при виконанні службових обов`язків свідчать установлена форма одягу, нагрудний знак, а також наявність відповідного посвідчення;

правопорушник повинен знати, що вимоги або розпорядження йому ставить (надає) саме поліцейський, тому він обов`язково має представитися;

поліцейський повинен неодноразово (два і більше разів) повторювати вимоги або давати розпорядження;

у протоколі про адміністративне правопорушення потрібно відобразити, які саме законні вимоги поліцейський висунув, у чому вони полягали, а не просто вказати, що особа «вчинила злісну непокору законній вимозі поліцейського».

Так, до протоколу долучено відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції, який досліджено в судовому засіданні, і встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Проте, жодних ознак непокори гр. ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції вказаний відеозапис не містить. Так, на дослідженому відеозаписі видно, що гр. ОСОБА_1 , знаходячись на подвір`ї біля житлового будинку за вищевказаною адресою, на вимогу працівника патрульної поліції показати документ, що посвідчує особу, надає поліцейському паспорт громадянина України, після чого, не вчиняє жодного опору, виконує вимогу поліцейського та слідує до районного відділу поліції, де відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки останній не відмовлявся від виконання законних вимог поліцейських та не виражав до них явну зневагу.

За таких обставин, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Т.А. Карташева