Провадження №3/428/25/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю адвоката Горбатенко О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 кат. «В1, НОМЕР_3 , С1, С, D1, D», не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2019 року о 21 годині 08 хвилин в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

01 грудня 2019 року о 17 годині 52 хвилин в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійський, буд. 67 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

01 грудня 2019 року о 20 годині 26 хвилин в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійський, буд. 71 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 27.10.2019 року вживав лікарський заспокійливий препарат "Валеріану" у зв`язку з тим, що напередодні поховав друга. 28.10.2019 року в м. Сєвєродонецьк по пр. Гвардійський керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_4 , його зупинили за обгін з правого ряду, про що винесено відповідну постанову. Штраф за вказане правопорушення він сплатив. Після чого, працівники патрульної поліції визнали у нього ознаки алкогольного сп"яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester» на місці зупинки транспортного засобу. На цю пропозицію ОСОБА_1 відмовився, оскільки не довіряє технічному засобу «Drager Alcotester». Далі, працівники патрульної поліції запропонували поїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 погодився та вони поїхали до КМП «СМБЛ». В медичному закладі ОСОБА_1 запропонували продуди в «Drager Alcotester». З причин поганого самопочуття, він не зміг продути в повну силу та наполягав, щоб в лікарні зробили забор крові. З цього приводу йому було запропоновано їхати до лікарні у м. Лисичанськ Луганської області. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у КМП «СМБЛ».

01.12.2019 року о 17-52 год. він рухався на автомобілі KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_4 , рухався по пр. Гвардійський в сторону «Сільпо» в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за ним їхав поліцейський автобус з включеним звуковим сигналом. Після чого ОСОБА_1 припарковався. На запитання поліцейського, відповів, що не вживав спиртні напої, після чого поліцейським запропонував дихнути в обличчя. Стверджує, що їхав, не порушуючи правила ПДР, в правому ряду, не вів агресивно автомобіль. В автомобілі у якості пасажира перебувала Гужова. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 поїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли приїхали до медичного закладу, лікар запропонувала продути в «Drager Alcotester». ОСОБА_1 наполягав на здачі крові. Він дув в «Drager Alcotester», однак у нього не виходило, з причин поганого самопочуття. Після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В цей же день, через 20 хвилин, він пішов в наркологічний кабінет, о 19-00 год. йому повідомили, що кров він зможе здати наступного дня о 8-00 годині ранку. Після чого, він поїхав в «Сільпо», купив продукти харчування та поїхав додому. Через 100 метрів побачив поліцейський екіпаж з сиреною, він зупинився на дану вимогу, поліцейські повідомили, що в автомобілі не увімкненні габарити, винесли відповідну постанову. Далі запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester». На що ОСОБА_1 відмовився, повідомив, що як раз їде до нарколога щоб здати кров. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester» відмовився. В той день у ОСОБА_1 був тиск і він погодився їхати до медичного закладу. Вони приїхали до того ж лікаря, яка відмовилася брати кров.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 28.10.2019 року о 22-30 год. він гуляв в районі Центрального ринка в м. Сєвєродонецьк Луганської області з другом ОСОБА_3 . Співробітники патрульної поліції запропонували бути свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на що вони погодилися та на патрульному автомобілі поїхали до КМП «СМБЛ». При них ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду, що при цьому він говорив, ОСОБА_2 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 28.10.2019 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив під`їхати до КМП «СМБЛ». ОСОБА_4 за пропозицією ОСОБА_1 під`їхав до медичного закладу, Савицький повідомив, що в лікарні він дув в «Drager Alcotester», однак при цьому погано себе почував. Повідомив також, що лікар відмовився брати у нього кров та попросив відвезти його до медичного закладу в м. Лисичанськ Луганської області. Коли вони приїхали до відповідного медичного закладу, не змогли туди попасти у зв`язку з тим, що двері були зачинені. Савицький був втомлений, але не п`яний.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 01.12.2019 року вона перебувала в лікарні, коли спустилася до аптеки, побачила багато людей, до неї підійшов ОСОБА_1 та повідомив що його звинувачують в скоєнні адміністративного правопорушення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Будь-якого запаху алкоголю від ОСОБА_1 вона не чула.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він обіймає посаду поліцейського взводу № 2 роти ТОП УПП в Луганській області. 01.12.2019 року о 17-52 год. звернувся громадянин із заявою, що по пр. Гвардійський в м. Сєвєродонецьку Луганської області транспортним засобом KIA SPORTAGE керує водій в стані алкогольного сп`яніння. Вони знайшли схожий транспортний засіб та стали рухатися за ним. Коли був виявлений схожий автомобіль, вони увімкнули маячки біля Храму та почали його переслідувати, водій не зупинявся, зупинився лише біля Сільпо. Водій керував транспортним засобом агресивно, також застосував екстрене гальмування. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, ОСОБА_6 попросив його дихнути, після чого почув запах алкоголю. Про що він повідомив ОСОБА_1 . У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. У водія також був відсутній поліс обов`язкового страхування транспортного засобу. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester» чи в медичному закладі. Проходити відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився, погодився їхати до медичного закладу. Коли ОСОБА_1 доставили до лікарні, виписали направлення, лікар також запропонував ОСОБА_1 продути в «Drager Alcotester». ОСОБА_1 наполягав на здачі крові. На що лікар повідомив, що з початку він повинен продути в «Drager Alcotester», після чого зможе здати платний аналіз крові. ОСОБА_7 питався дути в «Drager Alcotester» та відмовився від платної здачі крові. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, у зв`язку з тим, що він вже був відсторонений від керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона обіймає посаду поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП. 01.12.2019 року перебувала в патрулі. В темний час доби на пр. Гвардійський, 71 в м. Сєвєродонецьк Луганської області біля парковки побачили автомобіль KIA SPORTAGE, який рухався без увімкненого ближнього світла фар. Після зупинки транспортного засобу, водій надав паспорт, чи надавав страхових поліс свідок ОСОБА_8 не пам`ятає, після чого, склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Крім того, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації руху. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester», на що водій ОСОБА_1 відмовився. На пропозицію поїхати до медичного закладу погодився. Після чого вони направилися до КМП «СМБЛ», де було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. В лікарні ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. В лікарні ОСОБА_1 наполягав на здачі крові, відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotester», лікар йому пояснила, що дослідження крові на вміст алкоголю провадиться лише у разі перебування учасника дорожнього руху внаслідок ДТП у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 28 жовтня 2019 року підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 192075 від 28.10.2019 року; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 28.10.2019 року, в яких зазначено, що він був запрошений працівниками патрульної поліції у якості свідка та в його присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 28.10.2019 року, в яких зазначено, що він був запрошений працівниками патрульної поліції у якості свідка та в його присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився; рапортом працівника патрульної поліції щодо вчинення адміністративного правопорушення від 28.10.2019 року.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію відмови проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп"яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Таким чином, строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 закінчилися 28.01.2020 року.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, на час розгляду справи за фактом вчинення правопорушення 28.10.2019 року, строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчились, у зв`язку з чим, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за цим фактом підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 142067 від 01.12.2019 року; письмові пояснення свідка ОСОБА_9 від 01.12.2019 року, в яких зазначено, що він був запрошений працівниками патрульної поліції у якості свідка та в його присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився; письмові пояснення свідка ОСОБА_10 від 01.12.2019 року, в яких зазначено, що вона була запрошена працівниками патрульної поліції у якості свідка та в її присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився; рапорт працівника патрульної поліції щодо вчинення адміністративного правопорушення від 01.12.2019 року, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходить до висновку, що працівниками патрульної поліції під час складання зазначеного протоколу було порушено порядок та процедуру огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема, до матеріалів справи не надано доказів, що особі пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який має, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на місці зупинки транспортного засобу, не надано доказів того, що особа відмовилась від проходження огляду за допомогою такого приладу.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) (далі по тексту - Порядок),.

Зокрема, вказаним Порядком визначено, що Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Інструкції).

Однак в матеріалах справи наявне направлення на огляд на стан сп`яніння особи до відповідного закладу охорони здоров`я, яке не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та додатком до неї , оскільки не має всіх необхідніх реквізітів та складено власноручно.

Аналіз зібраних у справі доказів спростовує обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 670373 від 01.12.2019 року про те, що в м. Сєвєродонецьк на пр. Гвардійський, 71 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в темну пору добу та не ввімкнув ближнє світло фар, оскльки зазначена постанова скасована рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.01.2020 року.

Зазначені вище обставини свідчать, що матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, що мали місце 01.12.2019 року оформлено з порушенням вимог зазначеного вище законодавства.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, які мали місце 01.12.2019 року, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Обєднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з"ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є законність.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мале місце 01 грудня 2019 року відповідно провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 36, 38, 247, 268, 278, 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мале місце 28 жовтня 2019 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням намомент розглядусправи строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, що мали місце 01.12.2019 року - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Бойко