Березівський районний суд Одеської області
17.12.2020
Справа № 494/1227/20
Провадження № 3/494/582/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Згідно протоколу серії ОБ №099202 про адміністративне правопорушення від 22.11.2020 року вбачається, що 22.11.2020 року о 00:18 годині по а/д Т 1623 Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» №6810.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

В судовому засіданні 17.12.2020 ОСОБА_1 винним себе не визнав, стверджував той факт, що алкоголь не вживав. В той вечір випив лише 2 (два) літра енергетика «Пітбуль». Драгер дійсно показав вміст алкоголю 0,65 проміль алкоголю, проте йому не відомо. свідок ОСОБА_2 взагалі не міг надавати свідчення, оскільки саме він перебував у нетверезому стані.

Під час судового засідання будь-яких доказів, клопотань або заяв щодо витребування доказів, виклику свідків тощо ОСОБА_1 не заявляв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти

безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

Хоча, ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №099202 від 22.11.2020 року, поясненнями, відеозаписом та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.11.2020 року.

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 , що він не вживав алкогольні напої напередодні - лише енергетик, оскільки акт огляду на стан сп`яніння вбачає, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, так як алкотест Драгер показав 0,65 % алкоголю.

Вказане також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається що ОСОБА_1 досліджувався на вміст алкоголю.

Під час судового розгляду справи будь-яких клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, ст.5 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 26.10.2013 року Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 26.10.2013 року Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Києв/ 22030106; код за ; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар