Троїцький районний суд Луганської області
Справа №: 433/165/20
Провадження № 3/433/65/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Певна О.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Троїцького відділу поліції ГУ НП в Луганській області у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №130648 від 28.01.2020, з 06.08.2019 по 07.08.2019, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 6 класу Вівчарівської гімназії, який скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, але не досяг віку притягнення до відповідальності.

Перевіривши складений протокол та долучені до нього матеріали на відповідність вимог КУпАП, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто вчинив злочин.

За вчинення дитиною злочину батьки не несуть відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 184 КУпАП, оскільки за злочин відповідає особа, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, не є суб`єктом злочину і тому вчинене нею суспільно-небезпечне винне діяння не утворює повного складу злочину, що виключає її кримінальну відповідальність і може наступити відповідальність батьків відповідно до ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.22 КК України відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України настає з чотирнадцяти років, тобто вчинення ОСОБА_2 у віці одинадцяти років діяння виключає його кримінальну відповідальність.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, до протоколу про адміністративне правопорушення додано постанову про закриття кримінального провадження від 11 січня 2020 року (далі за текстом Постанова), з якої вбачається, що з 06.08.2019 року по 07.08.2019 рік, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 здійснили крадіжку брухту. За вказаним фактом 08.08.2019 було внесено відомості до ЄРДР за № 0000193 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185. В даному випадку виникає питання щодо кваліфікації вчиненого діяння, адже відповідно до ч.1 ст.28 КК України, якщо злочин вчинено двома або більше виконавцями, то злочин визнається таким, що вчинений групою осіб.

Крім того, в Постанові зазначено, що підставою для закриття кримінального провадження №0000193 від 08.08.2019 є відсутність складу кримінального правопорушення через малозначність даного діяння.

Відповідно до положень ч.2 ст.11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Верховний Суд України у своїй постанові від 24.12.2015 у справі № 5-221кс15 зробив правовий висновок про те, що закріплене у ч. 2 ст. 11 КК України положення передбачає встановлення малозначності лише в тому разі, коли законодавець вирішення питання про межі заподіяної шкоди залишає на розсуд правозастосувача (суду). Щодо злочинів, конструкція складів яких передбачає конкретно визначений розмір спричиненої шкоди, констатація малозначності діяння виключається.

Відповідно до ст.51 КупАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який в 2019 році складав 192,10 грн. (0,2 х (50% х 1921). Отже, якщо вартість викраденого майна перевищує 192,10 грн., то настає кримінальна відповідальність.

В постанові вказано, що вага брухту, викраденого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складає 62 кг. Вартість 1 кг брухту чорного металу, відповідно до висновку експерта №19/113/9/11432е від 27.12.2019, який було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, становить 3,50 грн. Отже, вартість викраденого майна становила 217 грн. 00 коп.

З огляду на вказане вище, зазначене діяння не може визнаватися малозначним, оскільки законодавством визначений конкретний розмір спричиненої шкоди (вартості викраденого майна), за який настає кримінальна відповідальність.

Крім того, в Постанові зазначено, що прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. В зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні відомості, щодо отримання прокурором копії Постанови, суд не має можливості встановити чи сплив строк для скасування прокурором постанови. Тобто, виникають сумніви, чи може дана Постанова оцінюватися як доказ, оскільки не підтверджено її відповідність вимогам діючого законодавства.

Наведені неточності є недоліками, допущеними при складенні та оформленні адміністративного протоколу, що позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

Враховуючи, що вище вказані недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю необхідним направити дану справу на дооформлення.

Керуючисьст.ст. 256, 277, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.184 КУпАП повернути до Троїцького відділу поліції ГУНП в Луганській області, для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Певна