Справа № 408/3244/20-п
Провадження 3/408/1385/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. смт.Біловодськ Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Біловодського районного суду Луганської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 з якого вбачається, що 12 жовтня 2020 року під час проведення інспекційного відвідування було встановлено, що у закладі, в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , виконувала роботу продавець продовольчих товарів ОСОБА_2 без надання повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, чим порушено ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Дані дії ОСОБА_1 інспектором праці кваліфіковані за ч. 3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, враховуючи правила ст.ст.268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про його обізнаність зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, клопотання, які перешкоджають розгляду справи, суддя розглянув дану справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП серед іншого визначено, що встановлення доказів по справі встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В ньому повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення посадова особа посилалась на протокол про адміністративне правопорушення №ЛГ21186/2817/АВ/П/ПТ від 20.10.2020 з якого слідує, що під час проведення інспекційної відвідування було встановлено, що у закладі, в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , виконувала роботу продавець продовольчих товарів ОСОБА_2 без надання повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні трудові відносини, оформлені трудовою книгою.

Наказом № 12 від 11.10.2020, який було видано ФОП ОСОБА_1 на підставі заяви написаної ОСОБА_2 , підтверджується прийняття на роботу ОСОБА_2 на посаду продавця продовольчих товарів з 12.10.2020 з окладом 5200,00 грн. (за безстроковим трудовим договором).

Дійсно, згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Разом з цим, ч. 3ст. 41 КУпАП не передбачено притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Трудовий договір може бути укладено шляхом написання працівником заяви про прийняття на роботу та видачею роботодавцем відповідного наказу про прийняття/зарахування до штату.

Аналізуючи зазначені норми законодавства можна дійти висновку, що наявність інших порушень вимог законодавства про працю, в тому числі порушення Порядку повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 не складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи, що даний протокол був складений за ч. 3 ст. 41 КУпАП щодо не надання повідомлення про прийняття працівника на роботу, а також те, що ФОП ОСОБА_1 було видано наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 , тобто трудові відносини були оформлені належним чином, доказів на підтвердження протилежного надано не було, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.41 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст.41, ст.247, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст.41 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Г.В.Булгакова