Справа № 458/861/20 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 33/811/1431/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

при секретарі Василевській В.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги захисників правопорушника ОСОБА_1 адвокатів Буняка Д.М., Леонтьєва О.В. на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Леонтьєва О.В.,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 12 вересня 2020 року о 14 год. 30 хв. молодший інспектор прикордонної служби 3 категорії відділу прикордонної служби "Сянки" ОСОБА_1 , який входив до складу наряду з охорони державного кордону України, самостійно без поважних причин залишив місце несення служби, а саме: в порушення наказу на охорону державного кордону змінив маршрут руху та залишив охоронювану ділянку в межах 293 прикордонного знаку і на момент перевірки знаходився біля місця відпочинку прикордонних нарядів. Так, у відповідності до вимог підпункту 7 (Під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону), абзацу 6 підпункту 11 (Прикордонним нарядам забороняється: залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху), пункту 2 (Організація несення служби прикордонними нарядами) розділу ІІ (Служба прикордонних нарядів) Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 року № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836 та порушення вимог ст. 11, 16 розділу 1 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-18 КУпАП (правопорушення вчинене в умовах особливого періоду).

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Буняк Д.М. покликається на те, що висновки суду про порушення вимог наказу на охорону державного кордону військовослужбовцем строкової служби ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить скасувати постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Леонтьєв О.В. покликається на те, що постанова суду є незаконною, безпідставною та винесеною з порушенням норм чинного законодавства.

Наголошує, що протокол складений з порушенням вимог ст.ст. 245, 247, 251, 254, 255, 256, 268 та 271 КУпАП.

Акцентує, що в матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-18 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Просить скасувати постанову Турківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Леонтьєва О.В., які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційних скарг, суд вважає, що такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка, з чим погоджується і апеляційний суд.

Протокол про адміністративне правопорушення складений згідно з положеннями ст. 256 КУпАП і його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, окрім цього, такий оформлений та підписаний уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, зазначені у ньому дані узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів, які суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг захисників правопорушника такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення і приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційні скарги захисників правопорушника ОСОБА_1 адвокатів Буняка Д.М., Леонтьєва О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн. без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.