ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/478/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м.Херсон

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю захисника адвоката Кудрика А.І., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень. Провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зазначає що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справа закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що докази на які послався суд у своїй постанові вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема суд, як на доказ вини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП послався на протокол серії ДПР 18 №27099 від 15 серпня 2020 року, який складений щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, вказує, що на нього було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП з інтервалом часу з 10:01 год. до 10:10 год. На думку апелянта за вказаний час неможливо скласти обидва протоколи, та роз`яснити права, передбачені ст.268 КУпАП.

Також зазначив, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не містить відомостей до якого закладу охорони здоров`я його направляли. Вказане направлення йому не показували та не вручали. Крім того направлення оформлене о 09:50 год. в час який згідно протоколу про адміністративне правопорушення він керував транспортним засобом.

Крім того вказує на те, що суд безпідставно врахував як доказ вини письмові пояснення свідків, оскільки вони майже однакові. При цьому вказаних свідків привіз на своєму авто екіпаж поліції. Стверджує, що в присутності даних свідків не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

На думку апелянта суд безпідставно врахував як доказ його вини відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, оскільки на відео взагалі нічого не чутно крім нецензурної лайки працівників поліції в його адресу. Із вказаного відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі. Навпаки, повідомляв працівникам поліції, що хоче пройти огляд у медичному закладі, однак вони це проігнорували. Натомість, одразу після цих подій 15 серпня 2020 року об 11:00 год. він пройшов огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, яким було підтверджено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що доказом його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення є також те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Крім того працівників поліції за його скаргою було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Просив судове засідання проводити без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Кудрика А.І., дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши оскаржуване судове рішення згідно з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані вимоги законодавства судом першої інстанції дотримані не в повній мірі.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.5, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (надалі Порядок), підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №270996 від 15 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 серпня 2020 року о 09:50 год. в м.Херсон, по вул. Адмірала Сенявіна, буд. 3, керував автомобілем Mercedes-Benz VITO 115 CDi, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказані положення закону, з огляду на вимоги ст.280 КУпАП для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення має бути доведено: факт керування нею транспортним засобом, а також факт відмови від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції, як на докази вини послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №270995 від 15 серпня 2020 року, направлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Поруч із цим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що перелічені докази містять істотні суперечності щодо фактичних обставин справи, які мають істотне значення для її вірного вирішення, а деякі, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №270995 від 15 серпня 2020 року взагалі не є належним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказаний протокол складено відносно ОСОБА_1 з приводу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП. Натомість судом не надано жодної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №270996 від 15 серпня 2020 року на відповідність вказаного документа вимогам ст.ст.254-256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №270996 від 15 серпня 2020 року, та письмових пояснень свідків, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Як вже зазначалося, вказаний порядок визначений положеннями ст.266 КУпАП та передбачає огляд на стан сп`яніння працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу, або у медичному закладі, у разі відмови від огляду на місці чи незгоди з результатами такого огляду.

Як вбачається із пояснень свідків, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Разом із цим, перелічені письмові докази суперечать наявному в матеріалах провадження відеозапису процесуальних дій, що проводилися працівниками поліції з ОСОБА_1 , адже на ньому зафіксовано, що працівники поліції в присутності свідків пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер. При цьому, на вказану пропозицію ОСОБА_1 відповів, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Подальше спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксоване. Зі змісту вказаного відеозапису вбачається, що пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували.

З огляду на викладене, формальна наявність в матеріалах провадження письмового направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на огляд, не вказує на те, що працівники поліції дійсно пропонували пройти ОСОБА_1 огляд в закладі охорони здоров`я. Крім того, вказане направлення суд не може розцінювати як допустимий доказ, оскільки воно не містить найменування закладу охорони здоров`я до якого направлявся ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що повідомляв працівникам поліції, про те, що хоче пройти огляд у медичному закладі, однак вони це проігнорували. Натомість, одразу після цих подій 15 серпня 2020 року об 11:00 год. він пройшов огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, яким було підтверджено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, слід зазначити, що матеріали провадження містять також інші суперечності, які мають істотне значення для вірного вирішення справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №270996 складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 в його присутності працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто фактично іншій особі.

Також згідно змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, місцем скоєння адміністративного правопорушення зазначено м.Херсон, пр.Адмірала Сенявіна, буд.3. Разом із цим, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння: за адресою: м.Херсон, пр.Сенявіна, 2. Натомість згідно наявного в матеріалах провадження рапорту інспектора взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Херсонській області Лейтенанта поліції Ротоноса В., транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено за адресою: м.Херсон, пр.Сенявіна, буд 1.

З метою усунення вказаних суперечностей, судом апеляційної інстанції викликано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак зазначені свідки до суду апеляційної інстанції не з`явилися, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити їх письмові пояснення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладені суперечності, матеріалами провадження не підтверджено поза розумним сумнівом те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також, що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Наведені вище факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з критерієм доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко