Справа № 308/537/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.03.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Семенов Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 ,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, 14 січня 2019 року о 21-ій годині 55 хвилин по вул. Баб`яка, 15, у м. Ужгороді, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат Семенов Ю. О. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував усіх фактичних обставин справи, а також те, що зібрані у справі та досліджені в ході її розгляду докази не є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а натомість, спотворив надані стороною захисту та безпосередньо ОСОБА_1 письмові пояснення, які взагалі не відповідають наявним у матеріалах справи документам, при цьому, не зазначивши чому прийняв до уваги одні докази, й відкинув інші. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції не врахував факт невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та порушення лікарем-наркологом процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , що в свою чергу дає підстави для направлення матеріалів справи до УПП в Закарпатській області на дооформлення. При цьому, посилається на таке: у протоколі відсутній запис про те, що нібито водій проходив медичний огляд у присутності двох свідків згідно ст. 266 КУпАП, при наявності дивних письмових пояснень свідків, або навпаки, відмовився від такого огляду чи надання будь-яких пояснень, безпосередньо підписувати сам протокол і одержувати копію такого, і наявність цих записів є двома взаємовиключаючими обставинами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами в справі; у графі протоколу «до протоколу додаються» зазначено Висновок закладу охорони здоров`я, однак, такий документ відсутній у матеріалах справи й не був долучений працівниками поліції до протоколу; у протоколі не зазначено доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в такому повинно бути зазначено не тільки пункти статей закону, які порушено, а і їх зміст, відсутність якого свідчить про неконкретність обвинувачення, що в свою чергу позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на захист; у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, а також відомості про проходження ОСОБА_1 медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або про відмову від проходження такого; медичний огляд ОСОБА_1 проведено лікарем-наркологом неналежним технічним вимірювальним засобом «Drager Alcotest 6510», який не міститься у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, і щодо якого не було дотримано інтервалів технічного обслуговування перевірка калібровими, а також лікарем не проведено повторного огляду ОСОБА_1 саме через 20 хвилин, що в свою чергу свідчить про недійсність проведеного медичного огляду ОСОБА_1 . Разом із тим, стверджує, що працівники поліції грубо порушували права ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом із місця події, і що в свою чергу свідчить про перевищення працівниками поліції службових повноважень, яке спричинило значну моральну шкоду ОСОБА_1 .. Тому, вважає, що висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є передчасним, а докази, які слугували підставами для такого висновку, є недопустимими. Крім того, посилається на те, що обтяжуючі відповідальність ОСОБА_1 обставини відсутні, а останній є батьком малолітніх дітей, на даний момент самостійно утримує сім`ю, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці, а тому, позбавлення його права на керування транспортними засобами поставить під загрозу фінансове благополуччя цієї родини. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Семенова Ю. О., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 та адвокат Семенов Ю. О. неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи; розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі й за клопотанням адвоката Семенова Ю. О., який подав апеляційну скаргу.
При прийнятті рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та адвоката Семенова Ю. О. апеляційний суд враховує і те, що за клопотанням адвоката Семенова Ю. О. розгляд справи неодноразово відкладався Ужгородським міськрайонним судом (а. с. 18.02.2019, 11.03.2019 та 27.03.2019 (т. 1 а. с. 10, 14, 213) та Закарпатським апеляційним судом 10.05.2019, 29.08.2019, 31.10.2019, 08.11.2019, 06.12.2019 та 11.02.2020 (т. 2 а. с. 5, 11, 14, 17, 25).
Відхиляючи доводи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що 06.03.2020 о 08 год. 30 хв. адвокат приймає участь у розгляді справи Ужгородським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд враховує те, що на розгляд справи щодо ОСОБА_1 останній жодного разу не з`явився, а адвокатом не вмотивовано на підставі чого ним надано перевагу розгляду судом першої інстанції іншої справи, тобто надаючи перевагу у розгляді справи в Ужгородському міськрайонному суді, яка призначена на 08 год. 30 хв. 06.03.2019, не обґрунтував чому саме визнав за необхідне прийняти участі у суді першої інстанції, при цьому, не врахувавши те, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 6 разів відкладався за його клопотанням.
Разом із тим, враховується і те, що в адвоката було достатньо часу для явки до апеляційного суду на 10:00 06.03.2020 після розгляду справи місцевим судом.
Приймаючи рішення про розгляду справи без участі ОСОБА_1 та адвоката Семенова Ю. О. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності апеляційний суд розцінює дії адвоката Семенова Ю. О. з неодноразового відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 з тих чи інших підстав як зловживання правом.
Також враховуються і вимоги чинного законодавства про те, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, такі дії розцінюються як перешкоджання діяльності суду щодо правильного та своєчасного розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 , з урахуванням розумних строків розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 233606 підтверджено, що 14 січня 2019 року о 21-ій годині 55 хвилин по вул. Баб`яка, 15, у м. Ужгороді, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується висновком ЗОНД № 4 від 14.01.2019, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_2 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; в поясненнях по суті правопорушення вказав, що не згідний (а. с. 1).
З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2019, складеного лікарем далі ЗОНД ОСОБА_3 убачається, що направлений 14.01.2019 о 22 год. 30 хв. інспектором Нанівським В. В. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2).
З копії Акту медичного огляду № 4 від 14.01.2019 убачається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується проведеним за допомогою приладу «Драгер Алкотест» оглядом результат огляду становив 2,39 % проміле, а через 20 хвилин 2, 38 % проміле (а. с. 83).
З розписки ОСОБА_1 від 14.01.2019 вбачається, що останній підтвердив факт залишення транспортного засобу марки «Hyundai Accent», д. н. з. НОМЕР_1 , за адресою м. Ужгород, вул. Баб`яка, 15 (а. с. 3).
З рапорту інспектора Нанівського В. В. від 14.01.2019 убачається, що 14.01.2019 приблизно о 21 год. 52 хв. під час несення служби в екіпажі Олімп-110 разом із інспектором ОСОБА_4 , на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що поблизу кафе «Гармонія» по вул. Баб`яка, водій у стані алкогольного сп`яніння керує автомобілем марки «Hyundai Accent», д. н. з. НОМЕР_1 , на літній гумі. Прибувши за вказаною адресою ними було виявлено вищевказаний автомобіль під керування водія ОСОБА_1 .. Під час спілкування з указаним водієм та перевірки його документів в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці або в закладі охорони здоров`я. Висновком ЗОНД встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого, відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вилучено посвідчення водія та відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем (а. с. 4).
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я підтверджується і наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді-камер поліцейських (а. с. 5).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_5 був упереджений при зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , направленні на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги про те, щопрацівники поліції грубо порушували права ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом із місця події, і що в свою чергу свідчить про перевищення працівниками поліції службових повноважень, яке спричинило значну моральну шкоду ОСОБА_1 , - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження й спростовані відеозаписом із місця події, з якого не вбачається будь-яких фактів порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 та перевищення службових повноважень. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд враховує і те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів (документів), які б підтверджували факти звернення ОСОБА_1 до відповідних посадових осіб правоохоронних органів із заявами про злочини.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД ОСОБА_6 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку та Акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Нанівського В. В. та лікаря ОСОБА_6 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував усіх фактичних обставин справи, а також те, що зібрані у справі та досліджені в ході її розгляду докази не є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а натомість, спотворив надані стороною захисту та безпосередньо ОСОБА_1 письмові пояснення, які взагалі не відповідають наявним у матеріалах справи документам, при цьому, не зазначивши чому прийняв до уваги одні докази, й відкинув інші.
Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції не врахував факт невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та порушення лікарем-наркологом процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , що в свою чергу дає підстави для направлення матеріалів справи до УПП в Закарпатській області на дооформлення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження, оскільки фактів невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та підстав для повернення протоколу для належного оформлення не встановлено й апеляційним судом.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутній запис про те, що нібито водій проходив медичний огляд у присутності двох свідків згідно ст. 266 КУпАП, при наявності дивних письмових пояснень свідків, або навпаки, відмовився від такого огляду чи надання будь-яких пояснень, безпосередньо підписувати сам протокол і одержувати копію такого, і наявність цих записів є двома взаємовиключаючими обставинами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами в справі, - апеляційний суд враховує те, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 проходив огляд у закладі охорони здоров`я, що в свою чергу не вимагає присутності двох свідків, і при цьому, наявними в протоколі підписами ОСОБА_1 підтверджено, що він отримав копію протоколу.
Посилання на те, що в графі протоколу «до протоколу додаються» зазначено Висновок закладу охорони здоров`я, однак, такий документ відсутній у матеріалах справи й не був долучений працівниками поліції до протоколу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки Висновок ЗОНД № 4 від 14.01.2019 додано до протоколу й такий наявний у матеріалах справи (а. с. 2).
Посилання на те, що в протоколі не зазначено доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в такому повинно бути зазначено не тільки пункти статей закону, які порушено, а і їх зміст, відсутність якого свідчить про неконкретність обвинувачення, що в свою чергу позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на захист, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства й не свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та порушення права ОСОБА_1 на захист. При цьому, враховується те, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено Висновком ЗОНД, чим порушив вимоги п. 2, 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу свідчить про конкретність та зрозумілість протиправних дій ОСОБА_1 , які ставляться йому у провину.
Посилання на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, а також відомості про проходження ОСОБА_1 медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або про відмову від проходження такого, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують фактів проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, перебування в стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, порушення ним вимог п. 2. 9 «а» ПДР. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що наявними в матеріалах справи Висновком медичного огляду, а також копіями Акту медичного огляду та журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану сп`яніння, підтверджено, що огляд ОСОБА_1 було проведено лікарем ОСОБА_6 саме на підставі направлення інспектором Нанівським В. В..
Посилання на те, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено лікарем-наркологом неналежним технічним вимірювальним засобом «Drager Alcotest 6510», який не міститься у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, і щодо якого не було дотримано інтервалів технічного обслуговування перевірка калібровими, а також лікарем не проведено повторного огляду ОСОБА_1 саме через 20 хвилин, що в свою чергу свідчить про недійсність проведеного медичного огляду ОСОБА_1 , - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а також не свідчать про недійсність проведеного огляду. При цьому, враховується те, що лікарям при заступленні на чергування видаються лише ті технічні засоби, які придатні для використання та дозволені законодавством, і з копії листа головного лікаря ЗОНД ОСОБА_7 вбачається, що в ЗОНД наявні всі дозвільні документи щодо використання технічного засобу «Драгер Алкотест 6510», які знаходяться на видному місці в кабінеті для проведення оглядів на стан сп`яніння. Також враховується те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння вимагав надати йому будь-які дозвільні документи на технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд. Разом із тим, враховується і те, що з копії Акту медичного огляду вбачається, що лікарем проводився як первинний огляд ОСОБА_1 , в ході якого виявлено 2,39 %, так і повторний через 20 хв., в ході якого виявлено 2,38 %.. Надані адвокатом Семеновим Ю. О. в ході апеляційного розгляду копії документів та відповіді відповідних посадових осіб на адвокатські запити підтверджують викладені в протоколі обставини, а також не свідчать про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , а також про відсутність дозвільних документів на використання технічного засобу «Драгер Алкотест 6510» та неможливість проведення за його допомогою огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є передчасним, а докази, які слугували підставами для такого висновку, є недопустимими, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, наявними в матеріалах справи, які визнаються належними та допустимими.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що обтяжуючі відповідальність ОСОБА_1 обставини відсутні, а останній є батьком малолітніх дітей, на даний момент самостійно утримує сім`ю, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці, а тому, позбавлення його права на керування транспортними засобами поставить під загрозу фінансове благополуччя цієї родини, - визнаються такими, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Семеновим Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат Семенов Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан