ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6676/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2020 р. о 15-30 год. ОСОБА_1 перебувала в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора або захисної маски, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 182192 від 27.08.2020 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

До суду ОСОБА_1 не з`явився без повідомлення причин неявки, пояснень по суті правопорушення не надала, раніше нею подавалися численні заяви, у яких вона просила припинити її виклики до суду, закрити усі провадження та анулювати усі, на її думку, «нікчемні» рішення щодо неї, припинити «узурпацію влади», а також заява відвід судді з посиланням на відсутність у Дарницького районного суду міста Києва статусу органу державної влади.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Статтею 44-3 КпАП України (в редакції, чинній станом на 27.08.2020) встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, -

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі - постанова КМУ № 392).

Даною постановою на всій території України, в тому числі і у м. Києві, з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. установлено карантин та продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»".

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 постанови КМУ № 392 на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

22 липня 2020 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою на період з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. продовжив на всій території України, в тому числі і у м. Києві, дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 та від 20 травня 2020 р. № 392.

Стаття 251 КпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 182192 від 27.08.2020, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам статті 256 КпАП України, підтверджуються іншими матеріалами справи, а саме:

?рапортами дільничних офіцерів поліції Дарницького УП ГУ НП у м. Києві Бондар О. та Забой О. ;

?письмовими поясненнями співробітників служби судової охорони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

?фотофіксацією події адміністративного правопорушення.

З пояснень співробітників служби судової охорони вбачається, що незважаючи на зауваження щодо перебування в громадській будівлі без вдягнутих засобів індивідуального захисту, ОСОБА_1 маску не одягла, натомість почала голосно кричати та сваритись.

Отже за результатами оцінки вищенаведених доказів, які відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 1 пункту 3 постанови КМУ № 392, суд дійшов висновку про доведення її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КпАП України.

Санкція цієї норми передбачає накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас 21.11.2020 набрав чинності Закон України № 1000-IX від 06.11.2020, яким статтю 44-3 КпАП України доповнено частиною другою такого змісту:

«Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, -

тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до положень частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Даний конституційний принцип знайшов своє вираження і у статті 8 КпАП України, якою передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотню силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

За приписами статті 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Водночас діючим КпАП України не передбачено норм щодо можливості зміни правової кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд, керуючись статтею 9 Конституції України та частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», вбачає підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Частина 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже ураховуючи, що Законом № 1000-IX було пом`якшено відповідальність особи за правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 , наявні підстави для зміни правової кваліфікації її дій на частину 2 статті 44-3 КпАП України (у чинній редакції) та застосування адміністративного стягнення в межах санкції даної норми.

З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, продовження нею протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, відсутність пом`якшуючих її відповідальність обставин, суд вбачає підстави для накладення на неї адміністративного стягнення у максимальному розмірі, встановленому для даного виду правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 44-3, статтями 7, 8, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX), та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: