Дата документу 10.12.2020
Справа № 334/7240/20
Провадження № 3/334/2990/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм на АТП 12329, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 05.12.2020 о 22.00 годині в кімнаті по АДРЕСА_1 поставив на коліна своїх малолітній дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ліг спати. Діти стояли на колінах до 00.01 години 06.12.2020. Вказаними діями ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення від 05.12.2020 серії ВАБ № 286504 та серії ВАБ № 026330, у яких зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

- пояснювальною запискою директора школи № 89 м. Запоріжжя,

- письмовими поясненнями практичного психолога ОСОБА_4 ,

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ,

- повідомленням директора школи №89 м. Запоріжжя від 07.12.2020 № 299.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України від 07.12.2017 №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (діяння психологічного та фізичного насильства щодо малолітніх дочок), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки діяння, вчинені ОСОБА_1 та зазначені у протоколах від 05.12.2020 серії ВАБ № 286504 та серії ВАБ № 026330 підпадають під дію ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції визначеної частини вказаної статті КУпАП.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався, працює, провину визнав. Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, щире каяття, вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.23, 33, 34, 36, 173-2 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сум 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: