ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/96/20 Головуючий в 1-й інстанції Каряка Д.О.
Єдиний унікальний №326/1970/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Єременка Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду Запорізької області від 15 січня 2020 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Приморського районного суду Запорізької області від 15 січня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 13.12.2019 о 19.10 годині ОСОБА_1 по пров. Вишневий-вул. Мічуріна в м. Приморську керував автомобілем ВАЗ 21150 д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: мав нестійку ходу, запах алкоголю з порожнини рота, невнятну мову. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в КП «Приморська ЦРЛ». Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі під розписку ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що висновок №168 щодо результатів медичного огляду є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням Інструкції та ст.266 КУпАП. Будь яких досліджень щодо встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння він не проходив. Висновок не скріплений печаткою та не підписаний лікарем, який проводив огляд, в ньому відсутній його підпис. Зразки біологічного середовища не відбирались, сам висновок йому не вручався та не оголошувався. Направлення на огляд також не відповідає вимогам Інструкції.

За відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відеоносії, відсутність у протоколі свідків та їх пояснень у матеріалах справи, без врахування порушень, які були допущенні працівником поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що в його діях є склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи бав повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається за участю адвоката Єременка Р.С. по наявній в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Єременка Р.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №061957 від 13 грудня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, копію отримав, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); направленням на огляд водія до КП «Приморська ЦРЛ» метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 грудня 2019 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.7); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №168 від 13 грудня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8); письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Більш того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що перед тим, як сісти за кермо вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №061957 від 13 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, як зазначено вище, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки в ньому відсутні свідки, апеляційний суд вважає безпідставними. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. А відсутність у протоколі свідків свідчить про те, що він був складений вже після проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Більш того, зазначеною вище Інструкцією не передбачено обов`язкової присутності свідків при проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, натомість огляд проводиться у присутності працівника поліції, який був присутній під час огляду.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду його у закладі охорони здоров`я. Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколів вимогам Закону та порушення працівниками поліції вимог Інструкції при його складанні, є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що направлення на огляд та висновок щодо результатів медичного огляду не відповідають вимог Інструкції, є неслушними, оскільки в апеляційній скарзі є лише посилання на невідповідність документів вимогам Інструкції, проте відсутнє обґрунтування, у чому саме невідповідність.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що його огляд в закладі охорони здоров`я був проведений з порушенням Інструкції, оскільки не було забору біоматеріалу, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у тому числі в закладах охорони здоров`я передбачено використання і вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ. Інструкцією не передбачено обов`язкового забору біологічного середовища, а тому порушень порядку виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, фахівцями КУ «Приморська ЦРЛ», апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду Запорізької області від 15 січня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 326/1970/19