Справа № 266/5965/20
Провадженя№ 3/266/2312/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, працюючою ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 14.11.2020 року о 10 год. 40 хв., перебуваючи на робочому місці, а саме кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, буд. 58/8, здійснювала прийом відвідувачів реалізуючи спиртні напої, чим порушила п.п.1,3,4п.3 постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020р., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КпАП України.
ОСОБА_1 будучі повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим справа розглянута без її участі.
Дослідивши матеріали та всі обставини адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
За статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Санкція даної статті передбачає накладення штрафу як на посадових осіб так і на громадян.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Згідно з п.п.1,3,4п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2020р. №1100 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641», додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос; приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності; приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, а її вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 075101 від 14.11.2020 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , установчими документами ФОП ОСОБА_2 , дод.угодою до трудового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Так, з наданої дод.угодою до трудового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і записів в протоколі про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що посадовий щомісячний оклад ОСОБА_1 складає 4730,00грн., яка до адміністративної відповідальності не притягалася. ОСОБА_1 будучи найманим працівником відкрила кафе за вказівкою керівництва, правопорушенням матеріальну шкоду не заподіяно, будь-яких негативних, суспільно-небезпечних наслідків вчинене ОСОБА_1 правопорушення не потягло і шкоди не спричинено.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За таких обставин, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., із врахуванням особи правопорушника, її майнового стану та обставин даної справи, є непомірним тягарем для ОСОБА_1 , не є співмірним вчиненому правопорушенню, і суперечить принципам співмірності та достатності відповідальності за скоєне, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведені обставини, вважаю за можливе визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 44-3, 283, 284 КУпАП, суд
Визнати винною ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрити.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.