№ 415/1227/20
№ 3/415/299/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.20 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Биків Чернігівської області, громадянина України, не є особою з інвалідністю, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2020 року ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, завдавши шкоду психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнав, з обставинами викладеними в протоколі погодився. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся та просив суд, суворо його не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробив для себе належні висновки, в судовому засіданні вибачався за вчинене та зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти, і, на даний час, примирився зі співмешканкою.

Опитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , зазначила, що дійсно її співмешканець ОСОБА_1 03 січня 2020 року знаходячись за місцем їх сумісного проживання, влаштував сварку та висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, але згідно наданої суду заяви від 11.03.2020 року, на даний час, до нього претензій вона не має, оскільки примирилися із ним, і просила суд не наказувати його.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні його письмових пояснень, наданих ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.8), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.7), а також довідкою за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_2 від 11.01.2020 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сім`я, згідно з положеннями ст.3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив домашнє насильство, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, пов`язане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, не є особою з інвалідністю, свою провину усвідомив, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, із співмешканкою примирився.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що пом`якшують його відповідальність та відсутності обставин, які б її обтяжували з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні щиро розкаявся, вибачився за вчинене та зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти, оскільки зробив для себе належні висновки, вперше притягується до адміністративної відповідальності і на даний час він примирився з потерпілою, яка жодних претензій до нього не має, суд вважає, що згідно зі ст. 22 КУпАП, дане правопорушення можливо вважати малозначним і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г. Березін