ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 Справа №607/2927/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , зареєстровану по АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючої,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки по вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2004 року народження, який 05 лютого 2020 року о 11 год. 50 хв. на території парку поряд із дитячим майданчиком по вул. Грушевського в смт. Великі Бірки курив сигарету марки «Бонд», де відповідно до п. 3 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено, при цьому не досягнув шістнадцятирічного віку, з якого наступає адміністративна відповідальність. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2020р. серії АПР18 №545227 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою визнала повністю, вказала, що про цю подію взнала від працівників поліції, із сином проводить роз`яснювальну і виховну роботу і нею вчиняються дії по належному вихованню сина, який визнав, що вчинив неправильно та такі вчинки ним не повторяться. Просить віднести вчинене правопорушення до малозначних і враховуючи її матеріальний стан, а саме отримання доходу лише від пенсії, яка призначена по її інвалідності, звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він разом із друзями перебували на дитячому майданчику і він попробував покурити сигарету, проте, надійшли працівники поліції, пояснили, що вони вчиняють адміністративне правопорушення, він визнав свою вину, просить пробачення, матір`ю проведена виховна робота і більше подібних вчинків робити не буде.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №545227 від 13.02.2020р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.02.2020р., ОСОБА_2 від 05.02.2020р., ОСОБА_3 від 05.02.2020р.; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 .

За вказаних обставин приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме вчинення неповнолітнім віком від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнання нею та її сином вини та щире розкаяння у вчиненому, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості, ступінь її вини, матеріальний стан ОСОБА_1 , єдиним джерелом доходу якої є призначена пенсія по інвалідності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та обмежитись усним зауваженням відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 22, 23, ч. 3 ст. 184, ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2020р. серії АПР18 №545227 за ч. 3 ст. 184 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дзюбановський Ю.І.