ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/511/20 Справа № 712/6939/20 Головуючий по першій інстанції Рябуха Ю.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282371 від 09.07.2020, ОСОБА_1 09.07.2020 о 10 год. 45 хв. в м.Черкаси по вул.Смілянській, 99, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2020 року та закрити провадження в справі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. В свою чергу, в супереч вимог чинного законодавства України судом під час судового розгляду даної справи залишено без задоволення клопотання захисника Солонька М.Ф. стосовно допиту свідків, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, підписи яких в ньому відсутні, в зв`язку з чим суд повинен був направити на дооформлення даний протокол та працівника поліції, який його складав, тобто не допитано свідків, зазначених в протоколі, а тому суд не міг надати правильну оцінку його діям та достеменно встановити його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вважає, що досліджене під час судового засідання відео неможливо вважати належним та допустимим доказом його вини у вчиненні даного правопорушення, оскільки на ньому видно виключно ноги осіб, ідентифікувати яких неможливо по причині відсутності зображення обличь.

Зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства України йому ніхто не запропонував надати пояснення стосовно зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення подій та факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності працівників поліції та в закладі охорони здоров`я.

Одночасно зазначає, що йому не було чітко роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 04.12.2020 на 11:00 год. ОСОБА_1 та його захисник Солонько М.Ф. не з`явилися, при цьому, 29.10.2020, ОСОБА_1 отримав телефонограму з апеляційного суду про розгляд його апеляційної скарги, про що свідчить наявна у матеріалах справи телефонограма, з чого слідує, що апелянт про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Солонька М.Ф.

Перевіривши матеріали справи і обміркувавши на доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282371 від 09.07.2020, складеного заступником командира роти №3 БУПП в Черкаській області Риндич В.П. про те, що ОСОБА_1 09.07.2020 о 10 год. 45 хв. в м.Черкаси по вул.Смілянській, 99, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 09.07.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та на приладі «Драгер»;

- рапорту командира взводу 2 роти 3 БУПП в Черкаській області ДПП Лелеки О.С., згідно якого, 09.07.2020 близько 10 год. 50 хв. за порушення правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , вдієм якого виявився ОСОБА_1 .Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві спочатку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився, а потім у лікаря в КЗ «ЧОНД», на що він також відмовився. Пройти огляд водій відмовився в присутності двох свідків, в зв`язку із чим на нього складено протокол за ч.1 чт.130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Також неприйнятними є доводи апелянта про те, що йому не було чітко роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки, на думку суду, вони спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення. Крім того зазначені апелянтом доводи свідчать про роз`яснення працівниками поліції проходження відповідного огляду водієм у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що йому ніхто не запропонував надати пояснення стосовно зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення подій та факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності працівників поліції та в закладі охорони здоров`я не підлягають до задоволення, так-як спростовуються безпосередньо самим протоколом про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 по суті порушення надано пояснення. Тобто, дані доводи є недоречними.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 судом під час судового розгляду даної справи залишено без задоволення клопотання захисника Солонька М.Ф. стосовно допиту свідків, а тому суд не міг надати правильну оцінку його діям та достеменно встановити його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, виходячи із вимог ст.272 КУпАП, ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

В свою чергу, ст.272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Тобто, з даної норми закону слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком, тоді як наявні у матеріалах справи пояснення свідків містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Доводи апелянта ОСОБА_1 , викладені в його апеляційній скарзі про те, що досліджене під час судового засідання відео неможливо вважати належним та допустимим доказом його вини у вчиненні даного правопорушення, оскільки на ньому видно виключно ноги осіб, ідентифікувати яких неможливо по причині відсутності зображення обличь, оскільки не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке відповідає критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Крім того, стаття 40 ЗУ «Про національну поліцію» не зобов`язує працівників поліції для автоматичного фіксування правопорушень, а надає їм право для фіксування правопорушень.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба