Номер справи 237/6274/19
Номер провадження 3/237/74/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.02.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2019 року серії ОБ за № 071260, ОСОБА_1 18 листопада 2019 року о 16 годині 15 хвилин в Донецькій області, Мар`їнському районі в с. Сухі Яли по вул. Центральній поблизу будинку № 2 керував автотранспортним засобом ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння рук, від продуття газоаналізатора Drager 6810 та проходження медичного огляд у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі та суду зазначив, що ним дійсно було скоєно дорожньо-транспортну подію, оскільки в нього вилетіла шарова, внаслідок чого він врізався у стовп поблизу магазину в с. Сухі Яли, водночас він не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем, в подальшому він пішов до себе додому та випив самогон та повернувся до магазину поблизу місця ДТП. Від продуття драгеру він не відмовлявся, однак у ньому не було жодного сенсу, оскільки він визнавав той факт, що випив самогон.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 18.11.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ за № 071260 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно 18 листопада 2019 року мала місце дородньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 врізвався у стовп в с. Сухі Яли, водночас як під час дорожньо-транспортної події так під час складання протоколу свідок був відсутній у зв`язку з чим не може підтвердити або спростувати факт відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що цього дня він разом із ОСОБА_4 їздив на його автомобілі в м. Курахове та на цьому ж автомобілі вдвох повернулись з міста, під час поїздки ОСОБА_4 перебував у тверезому стані, будь-яких ознак стану сп`яніння в нього не було. Повернувшись до с. ОСОБА_5 висадив свідка поблизу його будинку, та поїхав у магазин за сигаретами, через незначний проміжок часу свідок почув хлопок та побачив, що з дротів пішли іскри. Підійшовши до місця ДТП свідок побачив, що автомобіль ОСОБА_4 врізався у стовп лівим крилом. Працівники поліції приїхали на місце ДТП лише через півтори години та склали протокол про адміністративне правопорушення без самого ОСОБА_4 відповідно не роз`яснивши йому положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Як зазначено в абзаці другому п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Таким чином, керівне значення у даному випадку має визначення саме факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що письмові пояснення свідка ОСОБА_3 значно розходяться з поясненнями, наданими ним безпосередньо у судовому засіданні у зв`язку з чим суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), вражає за необхідне прийняти до уваги ті показання свідка, які були сприйняті саме судом, що в розрізі зазначеної прецедентної практики ЄСПЛ, повністю відповідає встановленому національному стандарту доказування в кримінальному процесі, зокрема ч. 4 ст. 95 КПК України, якою встановлено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Надаючи правову оцінку письмовим поясненням свідка ОСОБА_7 суд зазначає, що вказані пояснення не є належними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП оскільки вказана особа не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому її письмові покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що цілком відповідає правовій позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі 560/751/17 від 27 червня 2019 року).

Інші докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від продуття алкотестеру, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суддя Кучко Я.Ю.