Справа № 734/3616/19 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/60/20
Категорія - ч.1 ст.130, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою представника ТОВ «Комкон Груп» - адвоката Кваші М.М. на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.01.2019,

за участю ОСОБА_1

захисника адвоката Подалюки В.О.

представника адвоката Кваші М.М.

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 002609 25 вересня 2019 року о 12.10 годині по вул. Київська, 82 в с. Євминка Козелецького району ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «TOYOTA VENZA», номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного бокового інтервалу, виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем «FiatLinea», номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 13.3 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 381802 ОСОБА_1 25 вересня 2019 року о 12.00 годині по вул. Київська, 82 в с. Євминка Козелецького району керувала транспортним засобом марки «TOYOTA VENZA», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в ЦРЛ в смт Козелець. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.2.9 а ПДР, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, представник ТОВ «Комкон Груп» - адвокат Кваша М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову,я кою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та 124 КУпАП та закрити справу у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування вимог зазначив, що судом не було дотримано вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, висновку суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи та є необґрунтованими.

В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат Кваша М.М. підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пославшись на відповідність схеми ДТП події що відбулась, оскільки на ній зазначено, що місце контакту відбулось на смузі руху ОСОБА_1 . Також зазначив, що є потерпілим у вчинені ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки остання під час ДТП перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , повідомила, що рухалась по своїй смузі, а на повороті виїхав автомобіль і вдарив її автомобіль.

Заслухавши адвоката Квашу М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Статтею 287 КУпАП визначене вичерпне коло осіб, що можуть оскаржити постанову судді у справі про адміністративне правопорушення, до якого входять особа, яку притягнуло до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

Відповідно до ст.269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена нею відповідальність настає зокрема за порушення встановлених державою спеціальних правил Правил дорожнього руху в частині заборони керування транспортними засобами у стані сп`яніння. Цим складом правопорушення не охоплюється настання будь-яких наслідків у виді моральної, фізичної або майнової шкоди, а правоохоронні відносини виникають виключно між правопорушником і державою.

Таким чином, ТОВ «Комкон Груп», будучи потерпілою стороною у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у той же час не може вважатися потерпілою стороною у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже не входить до кола осіб, що наділені правом апеляційного оскарження постанови суду від 30.01.2019 в частині закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга в цій частині не підлягає розгляду як подана неналежним суб`єктом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають матеріалам справи.

Згідно матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції допитав учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків та дослідив докази, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.13.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.13.3 ПДР, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Так, водій ОСОБА_1 в суді першої інстанції, що фактично підтвердила і в суді апеляційної інстанції, пояснювала, що вона їхала в напрямку с. Крехаїв. Наблизившись до ділянки дороги, яка мала поворот направо, вона побачила автомобіль «FiatLinea», який і допустив з нею зіткнення на її смузі руху. Протокол та схему вона підписала, тому що була в шоковому стані і отримала травму голови, тому не до кінця усвідомлювала свої дії; де сказали поставити підпис, там вона і поставила.

Водій ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснював, що на одному з поворотів він взяв по центру, оскільки праворуч були ями, побачив зустрічний автомобіль, затормозив, вивернув кермо вправо і на смузі його руху відбулося зіткнення з автомобілем «TOYOTA VENZA». Автомобіль під його керуванням - «FiatLinea» після контактування з автомобілем «TOYOTA VENZA» залишився на місці, отримавши при цьому пошкодження переднього лівого крила та водійських дверей. Коли автомобіль «FiatLinea» стояв на правій частині, з нього витікла рідина (масло). Схему, яка була складена працівниками поліції, він підписував, претензій до неї у нього не було; чому в схемі вказано з його слів, що місце зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «FiatLinea», він пояснити не може.

Згідно дослідженої судом першої інстанції схеми ДТП, на якій зазначено місце зіткнення транспортних засобів вбачається, що остання складена зі слів водія ОСОБА_2 та яке знаходиться на смузі руху ОСОБА_1 .

При розгляді справи в суді першої інстанції були також допитані свідки, але разом з тим, пояснення цих осіб, які не були безпосередніми свідками ДТП, не дали суду об`єктивних даних, які б могли визначити місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування під час ДТП на проїзній частині дороги, та дали б можливість суду об`єктивно встановити, ким з водіїв (учасників ДТП) було порушено вимоги ПДР України.

Інформації про подання сторонами клопотань про додатковий огляд або проведення автотехнічної експертизи, матеріали справи не містять.

На доводи апелянта, про те, що протокол про адміністративне правопорушення, є доказом вини ОСОБА_1 , апеляційний зазначає, що відомості, зазначені в ньому не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

При апеляційному розгляді особою, яка оскаржила постанову, висновки судді про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.13.3 ПДР не спростовані і інших нових доказів на підтвердження своїх вимог не надано.

Таким чином, за відсутності беззаперечних та достовірних доказів того, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.13.3 ПДР України, що стало причиною ДТП, наявності суперечливих показань свідків та наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Комкон Груп» - адвоката Кваші М.М. залишити без задоволення, а постанову на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.01.2019 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко