справа № 415/1279/20
провадження № 3/415/309/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, працюючого фасувальник-пакувальник ФОП «Шелест», не одруженого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 січня 2020 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, вигнав з дому, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провинуу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав повністю, пояснивши,що за адресою: АДРЕСА_1 , він тривалий час проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З приводу вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 05 січня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 . Між ним та його співмешканкою ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої він став ображати останню нецензурною лайкою, кричав на неї та вимагав, щоб вона пішла з дому. ОСОБА_3 викликала співробітників поліції, які склали у відношенні нього адміністративний протокол, копію якого він отримав. У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався більш подібного не вчиняти і просив суд не застосовувати до нього адміністративний арешт, оскільки він працює фасувальником - пакувальником ФОП « ОСОБА_4 », і накладення арешту може потягнути за собою звільнення з роботи, тим самим позбавить останнього і його родину засобів до існування, також на даний час вони з ОСОБА_3 примирилися, він попросив вибачення, крім того, він раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом вони мешкають тривалий час, приблизно дев`ять років. 05 січня 2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем їх проживання - в будинку АДРЕСА_1 , вчинив з нею сварку, в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на її адресу, виганяв її з дому, з приводу чого вона вимушена була викликати поліцію. В судовому засіданні просила суд суворо не наказувати ОСОБА_1 , оскільки вони примирилися, він просив пробачення і на даний час не зловживає спиртними напоями.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких, 05 січня 2020 року її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив сварку, в ході якої останній ображав та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, виганяв з дому, після чого вона викликала поліцію (а.с.4,5),

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , з яких вбачається, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , яка проживає разом з ОСОБА_1 тривалий час, в них є малолітній син ОСОБА_6 , 2014 року народження. 05 січня 2020 року приблизно о 21 годині до неї додому приїхали працівники поліції і привезли її доньку ОСОБА_2 з онуком ОСОБА_3 . Донька розповіла їй, що її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, ображав її нецензурною лайкою, кричав на неї та виганяв з дому(а.с.6).

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, не одружений, працює, в судовому засіданні своєї провини не спростовував, щиро розкаявся.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставиною, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, який не є особою з інвалідністю, працює, ступеню його вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відповідно до ст. 39-1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч.1 ст.173-2, 184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова