Єдиний унікальний номер №943/2484/19
Провадження №3/943/41/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді лісника Буського ДЛГП «Галсільліс», який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №028567 від 14.12.2019 про те, що 14 грудня 2019 року о 17 год. 05 хв. На автодорозі Ожидів Закомар`я Буського району водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив, оскільки він взагалі не керував транспортним засобом та не вживав спиртні напої. Суду повідомив про те, що він працює лісником Буського ДЛГП «Галсільліс». Зранку 14.12.2019 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 поїхали на лісництво в с. Гумниська Буського району, де вантажили на трактор лісову деревину. Згодом до них приїхали поліцейські, які почали вимагати в нього документи на автомобіль, яким він не керував, безпідставно вважаючи його п`яним. Однак впродовж півгодинної суперечки з поліцейськими та наполяганням ОСОБА_2 , що він не керував автомобілем, останній поїхали з місця події. При цьому ОСОБА_2 настояв на тому, що він автомобілем не керував, алкогольних напоїв не вживав, а поліцейські в його присутності жодних документів не складали та свідків не залучали, а тому підтримав заявлене його захисником адвокатом Савкою Т.В. клопотання про закриття провадження в справі за відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи його захисника про закриття провадження в справі, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп`яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735).

Згідно пункту 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І цієї Інструкції).

Аналогічне законодавче положення закріплене у ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Відтак, аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, суддя вважає, що в разі відмови водія від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди із результатами такого огляду, у поліцейського виникає обов`язок для направлення такого водія для відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Натомість, матеріали даної справи не містять відповідного направлення ОСОБА_2 для проведення його огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, зважаючи на висновок поліції про відмову водія від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, в силу вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Матеріали справи містять письмовий рапорт поліцейського ОСОБА_4 та письмові пояснення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 14.12.2019, у яких зазначено про те, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Проте викликані судом у якості свідків поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які брали безпосередню участь в оформленні адміністративних матеріалів у цій справі щодо ОСОБА_2 , а також свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , у присутності яких водій начебто відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що були повідомлені про час і місце розгляду справи та викликались для допиту судом в якості свідків на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_2 , про що у матеріалах справи наявні їх письмові повідомлення.

Як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, а тому суд не вправі брати до уваги письмові пояснення як свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 14.12.2019 щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також письмовий рапорт поліцейського ОСОБА_4 від 14.12.2019, оскільки зазначені особи для допиту в судове засідання за викликом суду не з`явились.

Крім того, факт відсутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на місці події 14 грудня 2019 року, у присутності яких водій начебто відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, в судовому засіданні підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який повідомив про те, що при приїзді працівників поліції ОСОБА_2 та свідок знаходились на лісовій дорозі, де вантажили деревину. Танспортний засіб ОСОБА_2 стояв неподалік від них з вимкнутим і охолодженим двигуном, яким ніхто не керував, але на такі зауваження поліцейські не реагували, а намагались безпідставно притягнути останнього до відповідальності. При цьому свідок зауважив, що під час їх розмови та суперечки, окрім ОСОБА_2 , свідка та двох поліцейських на місці події нікого не було, жодних свідків чи понятих не залучалось, а після безрезультатної півгодинної суперечки з поліцейськими, останні залишили їх та поїхали з місця події.

Окрім цього, жодного відеозапису, який міг би об`єктивно свідчити про хід даної події, до даної справи про адміністративне правопорушення, до суду надано не було, незважаючи на те, що суд звертався до Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про надання для огляду в судовому засіданні відеозапису даної події від 14.12.2019 за участю Удали Б.М.

Крім цього, як вже згадано вище, що матеріали справи не містять направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, що є наслідком відмови водія від проходження відповідного огляду на місці зупинки. Натомість з матеріалів справи вбачається, що поліцейський ОСОБА_4 дійшов передчасного висновку про наявність достатніх правових підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у надісланому до суду протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №028567 від 14.12.2019 не зазначено дії водія ОСОБА_2 щодо його ухилення від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

У відповідності до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено факту відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 14.12.2019 року, ураховуючи відсутність у справі належних і допустимих доказів такому.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос