Справа № 751/6605/20 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/4823/407/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника - адвоката Бабинця С.П. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим у тому, що він 29 вересня 2020 року о 23 год. 57 хв. в м. Чернігів, по вулиці Любецька, 9-а, керував автомобілем «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 700 від 30.09.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник, звертаючись з апеляційною скаргою в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а накладене стягнення таким, що не відповідає фактичним обставинам та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення. Так, вказує про наступні порушення:

- матеріали провадження не містять доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, та фактичним даних, що могли б свідчити про ступінь тяжкості вчиненого правопорушення;

- вважає, що освідування особи проведено з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або про перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки визначення стану наркотичного сп`яніння передбачає обов`язкове лабораторне дослідження біологічних зразків, що зроблено не було;

- відбір аналізів взагалі не проводився та не залучалися свідки;

- проведення освідування на стан наркотичного сп`яніння лише на підставі зовнішнього огляду є незаконним та таким, що суперечить Інструкції;

- протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки обставини викладені у ньому не підтверджуються матеріалами справи.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Бабинець С.П. двічі не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, жодних заяв на адресу суду про неможливість явки в судове засідання не направляли. При цьому розгляд справи апеляційним судом відкладався з метою надання стороні захисту можливість підтримати свою позицію шляхом безпосередньої участі та надання суду додаткових доказів.

Дослідивши матеріали справи та подану апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із приєднаного до матеріалів справи (а.с.6) відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він погодився та був доставлений до наркологічного диспансеру. В медичній установі ОСОБА_1 було оглянуто лікарем, запропоновано виконати певні тестові задачі, що передбачені для зовнішнього огляду, а також запропоновано відібрати зразок його біологічного середовища (сечі) для проведення відповідного дослідження, на що ОСОБА_1 також погодився. Однак повідомив лікарю та інспектору, які були присутні під час огляду, що нещодавно справив свої природні потереби, а тому не може змусити себе до здачі аналізів, вживати воду також не хоче, всі дії щодо примушування до здачі аналізів називає знущанням. Крім того, на запитання інспектора водій відповів, що «не хоче в туалет, відмовляється та не буде себе мучати».

Дані обставини зафіксовані і в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №700 (а.с. без №), що був витребуваний на запит суду, та з якого вбачаються встановлені лікарем ознаки наркотичного сп`яніння, а також зазначено про те, що під час відбору біологічного середовища ОСОБА_1 категорично відмовився від його здачі.

Такі дані внесені на підставі акту і до висновку медичного огляду №700 від 30.09.2020 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 на час огляду 30.09.2020 о 00 год. 08 хв. перебуває в стані наркотичного сп`яніння, що засвідчує лікар в присутності фельдшера та двох інспекторів поліції (а.с.5).

Так, відповідно до пункт 15 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 передбачає, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

У п.п. 6, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що у акті медичного огляду зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння

Аналіз приведених норм свідчить, що встановлення стану сп`яніння проводиться на підставі зовнішнього огляду особи, а лабораторні дослідження проводяться лише з метою виявлення або уточнення в організмі особи наркотичних речовин.

З досліджених матеріалів справи суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що хоча фактично особа і надала згоду про проходження медичного освідування проте зробила всі дії, направлені на уникнення здачі біологічного середовища. Фактично своїми діями ОСОБА_1 поставив поліцейських і лікарів наркодиспансеру в становище, яке не у повній мірі регулюється законом та підзаконними актами - формально стверджуючи, що не відмовляється від проведення медичного огляду, сам у пасивний спосіб фактично перешкоджає його повноцінному проведенню.

З відеозапису однозначно встановлено, що на виконання вказаної інструкції лікарем здійснено ряд заходів щодо отримання від особи біологічних зразків у можливий спосіб, а тому апеляційний суд не може констатувати що з боку медичних працівників не було допущено порушення вимог вказаної Інструкції, за цих обставин відсутні підстави вважати такий огляд недійсним, як про це ставить вимогу захисник.

Щодо посилання адвоката про відсутність відбору аналізів, то дані заперечення є недоречними, оскільки особа сама ухилялась від їх здачі, що стверджується відповідями ОСОБА_1 та поставлені запитання та пропозиції в медичному закладі та поведінкою під час проведення освідування.

За таких обставин, місцевий суд, діючи на підставі принципу змагальності та диспозитивності і керуючись звичайним здоровим глуздом, обґрунтовано визнав в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, яке виразилось в керуванні ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. З таким висновком погоджується апеляційний суд.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Бабинця С.П. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко