Справа № 738/568/19
№ провадження 3/738/1/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Мена, Чернігівської області

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi у складі: головуючого судді Слісаря А.В., за участю секретаря Минець П.Д., прокурора Плиско В.В., особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кутукова С.О. розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 86 від 21 березня 2019 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , підполковник внутрішньої служби перебуваючи на посаді першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи ДУ «Менська виправна колонія № 91», тобто у відповідності до пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» під час припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме, подав таку декларацію 05.12.2018 хоча був звільнений 01.09.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколами про адміністративні правопорушення не погодився, вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією не визнав. Вказав, що дійсно не подав вчасно декларацій, але не умисно, оскільки при звільненні йому у відділі кадрів роз`яснили під підпис про необхідність подання такої декларації при звільненні, але не роз`яснювали строки такого подання. Вважав, що таку декларацію необхідно подати до кінця року у якому звільнився з посади, а тому він і подав цю декларацію 05.12.2018 р. З часу звільнення та до подачі декларації займався оформленням групи інвалідності пов`язаною з виконанням службових обов`язків, а тому декларацію подав коли з`явився вільний час. Додав, що працівники поліції його не попереджали про складений протокол і не вручали йому копії.

Захисник Кутуков С.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення тому що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані всі важливі анкетні дані на те, що ОСОБА_1 займав відповідальну посаду. Крім того зазначив, що строк притягнення ОСОБА_1 , закінчився 05.03.2019 року, тому що він подав декларацію 05.12.2018 року і з цього часу необхідно відраховувати трьох місячний строк.

Прокурор Плиско В.В. у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав, вказавши на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 2 п. 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом № 44/ОС-15 від 02.04.2015 року Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області призначений на посаду першого заступника начальника установи заступником начальника Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи та згідно наказу № 69/ОС-18 ДУ «Менська виправна колонія № 91» від 31.08.2018 року звільнений 01.09.2018 із служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно письмової розписки від 01.09.2018 року, ОСОБА_1 в цей же день отримав у приміщенні сектору по роботі з персоналом трудову книжку та інші документи. Також, 01.09.2018 року, ОСОБА_1 , письмово попереджений про необхідність подати декларацію у зв`язку з припиненням діяльності з виконання функцій держави за період, не охоплений раніше поданими деклараціями без вказівки на строк у який необхідно подати таку декларацію.

З наявних в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та роздрукованого тексту декларації ОСОБА_1 вбачається, що останній, подав декларацію(перед звільненням) 05.12.2018 року, хоч був звільнений 01.09.2018 року.

Отже, у судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 не подав декларація у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної виконанням функцій держави у день припинення такої діяльності, тобто 01.09.2018 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року роз`яснив, що суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 він не навмисно не подав вчасно декларації у день звільнення, оскільки не знав про строки такого подання і йому таких строків при звільненні не роз`яснювали.

З письмового попередження від 01.09.2018 року, яке міститься у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 попереджався про необхідність подати декларацію у зв`язку із звільненням, однак про роз`яснення строків подачі такої декларації інформація у розписці відсутня.

05 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав декларацію за раніше не охоплений період(перед звільненням).

Аналіз встановлених судом обставин справи свідчить, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) було зумовлене необізнаністю останньої про строки її подання. Це у свою чергу вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто вини у формі прямого чи непрямого умислу та доказів протилежного у матеріалах справи не містяться.

Аналогічна правова позиція стосовно відсутності умислу на неподання декларації перед звільненням у випадку, якщо особа не була ознайомлення зі строками подання такої декларації, міститься у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року, винесеній у справі №200/18903/17.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом не встановлено у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тому провадження у справі необхідно закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 172-6, 247, 251 КУпАП, суд -

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Слісар