Справа № 219/2829/20
Провадження № 3/219/1183/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 червня 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бахмутського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документ який засвідчує особу посвідчення водія серії НОМЕР_1 (ІПН НОМЕР_2 ), який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

26 березня 2020 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №088140 від 18 березня 2020 року, ОСОБА_1 , 18 березня 2020 року о 13 годині 15 хвилин на автодорозі Бахмут-Сіверськ-Лиман, керував транспортним засобом ГАЗ 33021 д/н/з НОМЕР_3 , без включеного світла фар у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №101, складеному 14:00 годині 18 березня 2020 року, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнавав та пояснив, що дійсно керував автомобілем ГАЗ 33021 д/н/з НОМЕР_4 березня 2020 року та був зупинений працівниками поліції на автодорозі Бахмут-Сіверськ-Лиман у зв`язку з відсутністю світла фар. Під час спілкування працівником поліції на місці запинки йому не було запропоновано продути алкотестер «Драгер», не роз`яснено право на захист. Зазначив, що з працівником поліції ОСОБА_2 були конфліктні та неприязні стосунки на протязі довгого часу, тому останнім було йому запропоновано два варіанти, або притягнення до адміністративної відповідальності керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння після медичного обстеження, або керування транспортним засобом без наявності посвідчення водія. Стверджував, що спирті напої не вживав ані у цей день, ані напередодні. У подальшому змінив показання та зазначив, що випив пляшку горілки з друзями на трьох о 10.00 ранку 17 червня 2020 року. Також пояснив, що під час обстеження у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння йому було запропоновано продути прилад два рази: другий раз показання були 0, 33 проміле, другий раз не пам`ятає, але було менше.

Представник правопорушника адвокат Павличук В.П. у судовому засіданні пояснив, що порядок виявлення у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння було порушено, а саме: поліцейський, який зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , не провів огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням п. п. 4-7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в медичному закладі був використаний «Драгер 6510», однак цей прилад не дозволений для застосування на території України відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України медичних виробів; під час проведення огляду в медичному закладі у ОСОБА_1 не відбирались будь-які біологічні матеріали для лабораторного дослідження стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням вищевказаної Інструкції; ОСОБА_1 не було надано висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Крім того зазначив, що відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, надано до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час його керування автомобілем, тобто на відео не зафіксовано момент зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Крім цього, в порушення вимог, передбачених п. 5 Глави II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (Затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999), працівниками поліції не забезпечено безперервність відеозапису, тобто на відео не зафіксовано весь перебіг спілкування поліцейських із ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу до закінчення оформлення процесуальних документів. Це дає підстави вважати даний доказ неналежним. Більш того, цей запис триває кілька хвилини та засвідчує, що ОСОБА_1 знаходиться в медичному закладі. Звернув увагу суду на використання мундштуку для продуття приладу без його заміни на другий раз, що може спотворити результати обстеження.

У судовому засіданні 12 травня 2020 року оглянутий диск із відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з яких убачається, що ОСОБА_1 проходить обстеження на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я за допомогою приладу із зафіксованим результатом 0,33 проміле і пояснює після чого ОСОБА_1 суду пояснив, що напередодні в обід вжив 0, 7 мл горілки з друзями.

У судовому засіданні 09 червня 2020 року свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 18 березня 2020 року її з чоловіком зупинили працівники поліції за керування автомобілем без включених фар, вилучили документи та запропонували чоловіку вийти з автомобілю. Після чого поліцейські примусово почали відводити її чоловіка для поїздки на огляд в лікарню, залишивши її одну, при цьому не було пропозицій щодо огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, свідків не залучали. Приблизно за годину повернувшись на місце зупинки поліцейські виписали тимчасове посвідчення і вони з чоловіком поїхали додому. Крім того зазначила, що поліцейські погрожували її чоловіку, що вона чула по телефону, оскільки чоловік набрав її номер і вона чула весь перебіг розмов чоловіка з працівниками поліції. З приводу цих погроз її чоловік до органів поліції не звертався.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є лікарем-наркологом КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорськ» у м. Слов`янськ (нині - Комунальне некомерційне підприємство «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» у м.Бахмут. Зазначив, що ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції на проведення огляду щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, яка була проведена за допомогою газоаналізатора парів спирту Alcotest 6510 №ARZK-0480 фірми «Drager», який повірений згідно свідоцтва №29/1/ОМ/045 від 26 квітня 2019 року зі строком дії до 26 квітня 2020 року. За результатами огляду ним було складено висновок №101 від 18 березня 2020 року про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з 0,33 проміле. Крім того зазначив, що після кожного обстеження результати демонструються особі і, якщо особа не має заперечень це фіксується, а якщо є зауваження і особа не згодна, то проводяться додаткові аналізи і відбирається біоматеріал у вигляді сечі або крові. Претензій у ОСОБА_1 під час обстеження та після не було, не заявив про бажання проводити додатковий медичний огляд. Також зауважив, що завжди під час обстеження використовується нова одноразова трубка (мундштук) для продуття, яка перебуває у герметичному пакуванні, але навіть за умови його попереднього використання виключається можливість впливу цього фактору на показання Alcotest 6510 фірми «Drager». Зазначив, що не пам`ятає чи був відкритий новий мундштук для повторного продуття, а також не може надати пояснити щодо наявності або відсутності сервісно-гарантійної книжки на газоаналізатор парів спирту Alcotest 6510 №ARZK-0480 фірми «Drager», оскільки ведення такої документації не входить до його повноважень. Стверджував, що ОСОБА_1 двічі продував Alcotest 6510. Друге продуття було проведено через 20 хвилин, що зазначено у акті. Пояснив, що виправлення в акті у п.18 щодо кількості проміле зроблено ним особисто і відповідає дійсності. Стверджував, що за результатами першого та другого продуття спеціального технічного засобу ОСОБА_1 результат був однаковий 0,33 проміле, що свідчить про наявність стану алкогольного сп`яніння. Рішення щодо необхідності проведення дослідження із відібрання біологічних зразків ним, як лікарем, не приймалось у зв`язку з тим, що результатів обстеження було достатньо для висновку, а ОСОБА_1 не висловив незгоди із результатами обстеження. Також ОСОБА_4 надав витребувані судом документи: завірені копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2020 року №101, Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2020 року №101, витяг з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану сп`яніння із записом про проведення обстеження ОСОБА_1 18 березня 2020 року, свідоцтво про повірку Alcotest 6510 №ARZK-0480 фірми «Drager» №29/1/ОМ/045 від 26 квітня 2019 року зі строком дії до 26 квітня 2020 року, сертифікат відповідності №UA.TR.039.645 , яке дійсне до 07 червня 2023 року, декларацію від 20 лютого 2019 року.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів, відеозапису, показань свідків та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла своє підтвердження з огляду на таке.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР, що кореспондується з п. 1.9 ПДР, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п. 2.5 ПДР визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків та тільки в разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містить п.7 Розділу І, п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відсутні докази відмови останнього від проходження такого огляду на місці зупинки.

Більш того, за поясненнями самого ОСОБА_1 та показаннями свідка ОСОБА_3 такий огляд не був запропонований працівниками поліції і свідки не залучались, а досліджений у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського не містить фіксації зупинки автомобіля і всіх зазначених процедур, а лише фрагменти огляду у закладі охорони здоров`я.

Відсутність повної відофіксації є також порушенням п.5 Глави II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, згідно якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На вимогу судді за клопотанням адвоката Павличука В.П. повного відеозапису процедури зупинки автомобіля та огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння органами та підрозділами поліції не наданий з посиланням на його відсутність.

З матеріалів справи, зокрема з DVD диску відеофіксації від 18 березня 2020 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції не дотримались норм закону.

Зазначене свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП при проведенні огляду, наслідком чого згідно ч.5 ст.266 КУпАП є його недійсність, зокрема і подальшого огляду у закладі охорони здоров`я, тому результати такого огляду не можуть бути прийняті до уваги при встановлені обставин вчинення правопорушення і доведення винуватості особи.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, ., приходжу до висновку, що у судовому засіданні за результатами дослідження усіх доказів не було доведено порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР та вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП, що згідно положень п. 1 ст. 247 КпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ч.1 ст. 130, статтями 247, 268, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення десятиденного терміну з моменту її винесення, якщо її не було оскаржено в цей термін через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Донецького апеляційного суду.

Суддя Т. В.Давидовська