Єдиний унікальний номер 741/1306/20
Провадження № 3/741/473/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 листопада 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 382459), передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який ніде не працює,

встановив:

22 жовтня 2020 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 20 жовтня 2020 року близько 06 години 00 хвилин на автомобільній дорозі Носівка Ясна Зірка ОСОБА_1 у порушення п. 2.10 «є» ПДР України після ДТП і до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкогольні напої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що вночі 20 жовтня 2020 року він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем. На дорозі із с. Ясна Зірка у напрямку м. Носівка у автомобіля вирвало шарову опору і їхати далі не було можливості. Він ( ОСОБА_1 ) з`їхав у кювет з лівого боку дороги, потім відштовхав автомобіль за лісосмугу і чекав трактора, який би відтягнув автомобіль додому. У автомобілі було дуже холодно, тому він ( ОСОБА_1 ) випив 150 грамів горілки аби зігрітись. Близько 6 години ранку під`їхали працівники поліції. На їх пропозицію він ( ОСОБА_1 ) продув «Драгер». Алкотест показав, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції вилучили у нього ( ОСОБА_1 ) посвідчення водія.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до підпункту 171 якого до Кримінального кодексу України включено ст. 286-1 КК України в наступній редакції: «Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років».

Таким чином, правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з 1 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України № 720-ІХ від 9 квітня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній газеті «Голос України», тобто набрав чинності. Цим законом було внесено зміни до Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме:

1) у пункті 1:

- підпункти 2-4, 7 виключити (підпункт 4 Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року щодо зміни ст. 130 КУпАП);

- підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити (підпункт 171 Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року щодо введення в дію ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Указані зміни не були приведені в дію у зв`язку із тим, що Закон України № 720-ІХ від 9 квітня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» набрав чинності на третій день після набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме 3 липня 2020 року, при цьому такі зміни суперечать положенням ч. 4 ст. 2 КУпАП та ч. 6 ст. 3 КК України (у редакції Закону України № 619-ІХ від 19 травня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури внесення змін», який набрав чинності 11 червня 2020 року), якими відповідно встановлено, що: зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Аналіз вказаних змін вказує на те, що Закон України № 720-ІХ від 9 квітня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» наразі чинний, але за винятком тих положень, які стосуються внесення змін до Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Суд вважає, що при таких обставинах підлягає застосуванню ст. 286-1 КК України, яка була чинною на момент події, яка описана у протоколі про адміністративне правопорушення, та є чинною на сьогоднішній день, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП за вищенаведених підстав є неможливим.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування у даному випадку положень ст. 253 КУпАП, якою встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК України, а тому матеріали щодо ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягають передачі Носівському відділу Ніжинської місцевої прокуратури.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 253, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, передати Носівському відділу Ніжинської місцевої прокуратури для проведення перевірки.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв