ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2770/20

18 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, п/в серії НОМЕР_1 , видане 21.06.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.11.2020 року о 19 год. 45 хв. в м. Костопіль, по вул. Грушевського, Костопільського району, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz E270 CDI», д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим 02.11.2020 року відносно нього поліцейським СРПП №4 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Нагорним А. А. було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп"яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 також підтверджена дослідженими матеріалами справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094620 від 02.11.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.11.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2020 року, розпискою, наданою ОСОБА_2 від 02.11.2020 року, зобов`язанням до протоколу від 02.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.11.2020 року, постановою серії БАВ №110241 від 02.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно 02.11.2020 року знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі Костопільської ЦРЛ відмовився.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за вірне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а також те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників, вважає за вірне накласти такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як штраф в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 рік, оскільки він є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч