Номер провадження 33/816/90/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 472 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Безпалька С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Штеренберг О.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 472 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 81000 грн. з конфіскацією на користь держави предметів порушення митних правил, а саме 81 шт. друкованих книг, що становлять культурну цінність ("Энциклопедический словарь", видавництва «С.-Петербург» 1891-1904 pp.), загальною вартістю 81000 грн., що зберігаються на складі Сумської митниці ДФС.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи 15.10.2019 року об 11 годині 48 хв. в зону митного контролю митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС, на смугу руху «червоний коридор», на напрямку «виїзду» з України до РФ заїхав автомобіль марки «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN- НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, під час проведення митного контролю, в багажному відділенні даного транспортного засобу, без ознак приховування, було виявлено 81 книгу «Энциклопедический словарь», видавництва «С.-Петербург» 1891-1904 pp., які належали особисто ОСОБА_1 .

Про наявність вищевказаних книг ОСОБА_1 не вказав за встановленою формою у митній декларації та не заявив при усному опитуванні. Вищевказаний предмети обмежені до переміщення через митний кордон України у відповідності до ст. 373 МК України, ЗУ від 21.09.99 № 1068 та згідно додатку 1 пункту 7 наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.472 МК України і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 81000 грн. з конфіскацією на користь держави предметів порушення митних правил.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник Штеренберг О.О. подала апеляційну скаргу в якій просила постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року, скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Також, просила повернути ОСОБА_1 вилучені у нього книги.

Стверджувала, що постанова суду першої інстанції незаконна, винесена без з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення та не встановив того, чи були вилучені у ОСОБА_1 книги товарами комерційного призначення, чи підлягали вони обов`язковому декларуванню та чи дійсно ОСОБА_1 допустив недекларування даних книг у передбачений законом спосіб.

Також, захисник наголошувала, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки книги, які перевозились ОСОБА_1 є його особистими речами, які він перевозив до матері своєї дружини ОСОБА_2 у ОСОБА_3 область, в якої є велика бібліотека, а тому ОСОБА_1 з дружиною бажали щоб дані книжки, які становлять частину сімейного спадку, зберігались в будинку їх матері. ОСОБА_2 є відомим в РФ журналістом та літератором. ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 часто відвідують матір та цілком логічним є рішення про те, що б книги зберігались в ОСОБА_2 яка до письменництва має не аби яке відношення.

Наголошувала, що книги, які перевозились ОСОБА_1 не підпадають під поняття «товари комерційного призначення», які є предметом правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому висновок митниці та суду про протилежне є не зрозумілим. В самому протоколі не зазначено навіть таких припущень, не вказана вартість книг. Стверджувала, що з 20.09.2019 року ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, книжки не продає.

Також, складений відносно ОСОБА_1 протокол не містить посилань на вимогу закону, яка б передбачала обов`язкове декларування вказаних книг та у якому вигляді воно мало відбуватись. Ні протокол ні рішення суду не містять відомостей про те, яку норму порушив ОСОБА_1 в контексті здійснення правової кваліфікації, чим визначений порядок декларування таких книг, яким чином він мав бути проведений, та чим підтверджується, що ОСОБА_1 цього декларування не здійснив.

Вказані у протоколі норми законів та підзаконного акту містять у собі вимогу про необхідність отримувати дозвіл при вивезенні, ввезенні та поверненні культурних цінностей. Жодних вимог щодо необхідності декларування книжок, які перевозив ОСОБА_1 , дані норми закону не містять, а самі книжки які він перевозив не є культурною цінністю, при цьому сама дата їх видавництва 1891-1904 рр. ще не робить їх цінними.

Вказане узгоджується з відповіддю Національної Бібліотеки України ім. Я.Мудрого від 21.12.2019 року, наданої на адвокатський запит № 31, що додається до апеляційної скарги.

Сумською митницею не було проведено експертизи та не доведено факту віднесення вилучених в ОСОБА_1 книг до культурних цінностей. Ні в протоколі ні в акті про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажу та багажу не вказано, що оглянуті та вилучені книжки за переліком містять якісь особливі, індивідуальні позначення, які б могли перетворити звичайні книги на культурну цінність.

Що стосується твердженні митниці про те, що про наявність книжок ОСОБА_1 не вказав за встановленою формою у митній декларації та не заявив при усному опитуванні, то вони не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 здійснив декларування книг, що ним перевозились.

Так, перед митним контролем, ОСОБА_1 , заїхавши на зелений коридор, запитував в інспектора про те, чи має він здійснювати декларування книг, які знаходились в багажному відділенні авто, та з урахуванням цього, куди йому рухатись по зеленому чи по червоному коридору. ОСОБА_1 показав інспектору книги, повідомив куди їх везе та з якою метою. Тоді був запрошений ще один співробітник митниці. Який побачивши дату видавництва книг 1891-1904 рр. запитав у нього ОСОБА_1 чи має він дозвіл на вивезення даних книжок як культурних цінностей, на що ОСОБА_1 повідомив, що про таку процедуру він не знав. Далі йому повідомили про те, що відносно нього буде складено протокол, а книжки будуть вилучені у зв`язку з тим, що немає дозволу на їх вивезення. ОСОБА_1 попросили прослідувати на червоний коридор, а на його запитання чи мусить він заповнити якусь декларацію на ці книжки, інспектор відповів тим, що це робити не потрібно через відсутність вказаного дозволу.

З огляду на це ОСОБА_1 ставилось в провину не порушення вимог щодо недекларування товарів комерційного призначення, що є об`єктивною стороною ст.472 МК України, а відсутність дозволу на вивезення предметів (книг), які інспектор митниці помилково вважав «культурними цінностями» і визнав їх предметами, вивезення яких є обмеженим. Як слідує з вище викладеного ОСОБА_1 заявив про переміщувані ним предмети та пред`явив їх для огляду.

Захисник переконана, що провадження відносно ОСОБА_1 має бути закрито, оскільки Сумською митницею ДФС не доведено факту віднесення книг до категорії товарів комерційного призначення, факту відмови ОСОБА_1 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю, а також того, що вилучені книги є культурною цінністю та обмежені до вивезення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Безпалька С.В., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги та відмовивши захиснику у задоволенні клопотання про призначення експертизи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Cуд, на підставі сукупності зібраних доказів у справі, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення 15.10.2019 року об 11 годині 48 хв. в зону митного контролю митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС, на смугу руху «червоний коридор», на напрямку «виїзду» з України до РФ заїхав автомобіль марки «Volkswagen Amarok», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN- НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, під час проведення митного контролю, в багажному відділенні даного транспортного засобу, без ознак приховування, було виявлено 81 книгу «Энциклопедический словарь», видавництва «С.-Петербург» 1891-1904 pp., які належали особисто ОСОБА_1 . Про наявність вищевказаних книг ОСОБА_1 не вказав за встановленою формою у митній декларації та не заявив при усному опитуванні.

Так, в силу диспозиції ст. 472 МК України адміністративна відповідальність настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому стаття 472 МК України за своєю структурою є бланкетною нормою, оскільки має відсилочний характер до законодавчих актів, що встановлюють заборони або обмеження для товарів, що переміщуються через митний кордон України. Такими законодавчими актами зокрема є - Закон України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» № 1068, від 21 вересня 1999 року та наказ Міністерства культури і мистецтв України, від 22.04.2002 року, № 258, яким було затверджено Інструкцію про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України.

Додатком 1 п. 7 до наказу Міністерства культури і мистецтв України, від 22 квітня 2002 року, № 258, яким було затверджено Інструкцію про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, передбачено, що дозвіл на переміщення через митний кордон України потрібен на твори друку, видані до 1945 року, а тому для переміщення через митний кордон України ОСОБА_1 книг, останній повинен був отримати у встановленому законом порядку дозвіл на їх переміщення через митний кордон України, не дивлячись на те, чи є дані книги культурною цінністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом жодних дозволів по вивезенню книг ОСОБА_1 не отримував, заходів по їх отриманню не вживав та в митній декларації при їх вивезенні за межі території держави відомостей не вказав і усно про них не заявив. Більше того, попри вказані вище обмеження по вивезенню книг, з доводів апеляційної скарги захисника вбачається, що книги ОСОБА_1 мав намір вивезти за межі території України на постійне місце зберігання, тоді як вилучені у ОСОБА_1 книги датуються 1891-1904 pр. і їх вивезення на постійне місце зберігання до іншої держави є обмеженим.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, апеляційний суд вважає правильними та не вбачає підстав стверджувати про незаконність чи невмотивованість рішення суду першої інстанції, як на тому в своїй апеляційній скарзі наголошувала захисник.

Щодо тверджень захисника про те, що суд не встановив того, чи були вилучені у ОСОБА_1 книги товарами комерційного призначення, чи підлягали вони обов`язковому декларуванню та чи дійсно ОСОБА_1 допустив недекларування даних книг у передбачений законом спосіб, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки по-перше складений відносно ОСОБА_1 протокол ним підписаний, в поясненнях ОСОБА_1 вказано, що зміст протоколу йому зрозумілий, змін та доповнень до нього він немає, що вказує на його згоду з фактом недекларування переміщуваних ним через кордон книг, по-друге, судом, з посиланням на нормативну базу встановлено, що дані книги обмежені через митний кордон, що, з урахуванням дати їх випуску, не впливає на їх приналежність до товарів комерційного призначення.

Також, не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і твердження захисника про те, що книги які перевозились ОСОБА_1 є його особистими речами, оскільки в даному випадку, належні ОСОБА_1 книги обмежені у переміщення через митний кордон.

Щодо доводів захисника про невідповідність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу вимогам закону, то з ними апеляційний суд теж погодитись не може, оскільки вказана захисником підстава відсутність посилань на вимогу закону, яка б передбачала обов`язкове декларування вказаних книг та у якому вигляді воно мало відбуватись спростовується змістом цього в протоколу в якому вказано, що переміщувані ОСОБА_1 книги обмежені до переміщення через митний кордон України у відповідності до ст. 373 МК України, ЗУ від 21.09.99 № 1068 та згідно додатку 1 пункту 7 наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258.

Вказаними нормативними актами спростовуються і висновки захисника про те, що сама дата видавництва книг 1891-1904 рр. ще не робить їх цінними, оскільки додатком 1 п. 7 до наказу Міністерства культури і мистецтв України, від 22 квітня 2002 року, № 258, яким було затверджено Інструкцію про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, передбачено, що дозвіл на переміщення через митний кордон України потрібен на твори друку, видані до 1945 року, а тому для переміщення через митний кордон України ОСОБА_1 книг, останній повинен був отримати у встановленому законом порядку дозвіл на їх переміщення через митний кордон України.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, де захисник веде мову про дії ОСОБА_1 в ході проходження митного контролю, то їх апеляційний суд визнає надуманими, оскільки вони суперечать змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу ним же і підписаного.

Під час розгляду справи в місцевому суді, порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, апеляційним судом не встановлено, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а відтак підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.530 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 472 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 81000 грн. з конфіскацією на користь держави предметів порушення митних правил, а саме 81 шт. друкованих книг, що становлять культурну цінність ("Энциклопедический словарь", видавництва «С.-Петербург» 1891-1904 pp.), загальною вартістю 81000 грн., що зберігаються на складі Сумської митниці ДФС, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Штеренберг О.О. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.