Провадження № 33/811/199/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. та 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДСА України 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою, 12 грудня 2019 року о 20 год. 23 хв. у м. Львові на вул. Городоцькій, 125, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд - Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у присутності двох свідків проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» Аlcotest 6820.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2020 року скасувати, а справу направити до Галицького районного суду м.Львова.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржуване рішення судді є безпідставним, оскільки суддею не було розглянуто його клопотання про допит свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки не повідомив, а тому апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2019 року серії ДПР18№318762 (а.с.3), 12 грудня 2019 року о 20 год. 23 хв. у м.Львові на вул.Городоцькій, 125, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд - Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» Аlcotest 6820, прилад ARJL 0247. Результат огляду показав 2.01‰. Таким чином порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з даними роздруківки з приладу «Драгер», ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер 6820» і результат тесту показав 2.01‰ (а.с.1), що значно перевищує допустиму норму.

За результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено акт (а.с.8), згідно з яким огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становив на момент проведення 2.01‰.

Від підпису в акті, роздруківці результату огляду та протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 відмовився, про що працівниками поліції було зроблено відповідну відмітку.

Факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820», результат якого показав 2.01‰, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10, 11).

Окрім того, як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення від 12 грудня 2019 року серії ДПР18№067390 та ДПР18№067389 (а.с.5, 6), причиною зупинки автомобіля «Форд - Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та перевірки водія стало порушення останнім вимог п.п.10.9, 2.10а, 2.10д, 2.10 г ПДР.

З оглянутого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7) вбачається, що під час зупинки транспортного засобу «Форд - Сієрра», д.н.з. НОМЕР_1 , водій такого ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6820», при цьому останньому було роз`яснено його права. ОСОБА_1 без жодних заперечень погодився пройти огляд на місці зупинки в присутні двох свідків, результат якого показав 2.01‰ - стан алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, наведеними вище належними й допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суддею не було розглянуто його клопотання про допит свідків, то такі не заслуговують на увагу, оскільки виклик у судове засідання свідків є правом, а не обов`язком суду, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 12 грудня 2019 року о 20 год. 23 хв., зокрема письмові показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7), які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі ними пояснень.

На переконання апеляційного суду, дії працівників поліції відповідали вимогам КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, та, зокрема, направлення на новий розгляд до суду першої інстанції, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк