Провадження № 33/4820/476/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костика О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2020 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 16.04.2020 року о 23 год. 30 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Зіньковського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYNDAI» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною, оскільки на момент її винесення, з врахуванням внесених змін, відсутня адміністративна відповідальність за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Судом не враховано, що у зв`язку розповсюдженням Коронавірусу, він використовував марлеву пов`язку, яка була оброблена антисептичним розчином із вмістом спирту, який міг утворитись на губах при вдиханні повітря. Дана обставина підтверджується тим, що результати тестів на місці зупинки та в медичному закладі відрізняються, на місці зупинки результат 0, 81%, в медичному закладі 0, 48 %, що майже вдвічі менше. Судом не взято до уваги, клопотання про допит свідків, працівника поліції та лікаря, а також не було витребувано акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Залишено поза увагою суду, що відеозйомка велась частково та епізодично, що являється грубим порушенням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та захисника Костика О.М., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 238138 від 14.04.2020 року, з якого слідує, що 16 квітня 2020 року о 23 год. 30 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Зіньковського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYNDAI» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан його сп`яніння, під час керування транспортним засобом, зафіксовано у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницкої області.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується даними роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820» від 16.04.2020 року, чек № 367 та акту огляду на стан алкогольног сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 0,81 %.(а.с. 2).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 0,81 % проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився.

Крім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, проводився у КНП ХОР «Хмельницький обласній заклад з надання психіатричної допомоги».

Згідно з висновком лікаря № 946 від 17.04.2020 року, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слідує, що у вказаний день та час, його було зупинено працівниками поліції, після чого працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, з результатом тесту він не погодився, пройшовши такий огляд у медичному закладі. Визнав, що вживав спиртне за дві доби до проведення експертизи, в той день не пив, а обробляв пов`язку спиртом кожні дві години.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки, у присутності свідків, не погодився з результатом проведеного тесту 0,81 % проміле, пройшов його в лікарні результат 0,63% проміле, другий раз - 0,54% проміле.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність норми, яка встановлює адміністративну відповідальність є необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 370/1/158-20 від 03 липня 2020 року слідує, що до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Твердження апелянта про залишення судом поза увагою його клопотання про виклик свідків, працівників поліції та лікаря, не заслуговують на увагу, оскільки таким правом він мав можливість скористатися в апеляційній інстанції для підтвердження своєї невинуватості.

Щодо доводів про епізодичне фіксування події на відео, спростовується переглянутим апеляційною інстанцією відеозаписом, на якому зафіксовані всі моменти, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Інші посилання апеляційної скарги, у тому числі, і використання обробленої антисептичним розчином пов`язки, не спростовують висновків суду про вчинення ним цього правопорушення, оскільки підтверджуються дослідженими апеляційним судом матеріалами справи.

Невизнання ним своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які б стали підставою для скасування постанови, відсутні.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша