Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3275/20
П О С ТА Н О В А

02 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області у складі судді Скітневської О.М., з секретарем судового засідання Турбал В.І., з участю прокурора Коростенської місцевої прокуратури Войтевича А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агенства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого заступником начальника Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за ч. 2 ст. 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2018 року по даний час на посаді заступника начальника Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, несвоєчасно повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку з отриманням 30.05.2020 року доходу на суму 97669,49 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП не визнав, просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні, враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020, яким Пункт 12-1 частини першої статті 12 та частину другу статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), щодо рішення у справі покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №47-01/129/20 від 28.10.2020 року, копії витягів з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, копії листів Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) №1976-2020/13-7-18-1793-2020 від 08.07.2020 року та №104/19/2020/504/9467 від 03.06.2020 року, особу картку державного службовця №722, копію наказу в. о. начальника Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волошина І. П. №37/11 від 12.01.2018 року «Про призначення ОСОБА_1 », витяг з наказу №6/3 від 20.12.2019 року «Про особовий склад працівників відділів державної виконавчої служби у Житомирській області», копії листів «Щодо надання роз`яснення», довідку №126/32/2020/9453 від 03.06.2020 року, лист Національного агентства з питань запобігання корупції №09/61868/20 від 22.10.2020 року копію, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №1760 від 05.10.2020 року, виписки з карток, заяви ОСОБА_1 від 12.06.2019 року, копію листа Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №5056/29/6.2/2019/11067 від 13.06.2019 року, наказу Національного агентства з питань запобігання корупції «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції», додатку до наказу №169/20 від 04.05.2020 року, наказу Національного агентства з питань запобігання корупції «Про затвердження Змін до наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 04 травня 2020 року №169/20», копію Положення про відділ контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя, копію посадової інструкції головного спеціаліста відділу контролю за своєчасністю подання декларацій.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020, у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України „Про запобігання корупції, Кримінального кодексу України, пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, положення Закону, яке встановлювало право НАЗК складати протоколи про адміністративні правопорушення, визнано неконституційним 27 жовтня 2020 року, положення Закону втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено 28 жовтня 2020 року.

Враховуючи викладене, а також вимоги Конституції України та КУпАП про те, що вина особи може бути встановлена лише у встановленому законом порядку, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, суд не може визнати особу винною на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженим на те органом.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: О. М. Скітневська