Справа № 466/7518/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , гр. України, юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЛВ16726/1402/АВ/П/ПТ від 25.08.2020 року під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за фактичною адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено порушення вимог законодавства про працю, а саме: 1) порушення вимог ст. 29 КЗпП України не надано підтверджуючих документів які свідчать про ознайомлення працівників під розпис з даними правилами внутрішнього трудового розпорядку; 2) порушення вимог п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України припинення трудового договору за угодою сторін без наявності згоди (заяви) працівника гр. ОСОБА_2 ; 3) порушення вимог ч.1 ст. 94 КЗпП України, ч.1 ст. 1 ЗУ № 108 проведено оплату праці гр. ОСОБА_2 не за фактично відпрацьований час; 4) порушення вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України при звільненні працівника йому не виплачувалась грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки; 5) порушення вимог п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників роботодавцем не надіслано поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки; 5) порушення вимог п. 2.5. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників відсутній розпис в особовій картці про ознайомлення працівника гр. ОСОБА_2 із записом про звільнення. Таким чином ФОП ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 41 КУпАП, яке носить триваючий характер.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ФОП ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Представником ФОП ОСОБА_1 адвокатом Балабановим О.В. подані письмові пояснення в яких просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності за наявними у справі матеріалами. З врахуванням положень ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності.

У письмових поясненнях, представником ФОП ОСОБА_1 адвокатом Балабановим О.В. частково визнається вина ФОП ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а зокрема у порушенні вимог: 1) ч.1 ст. 94 КЗпП України, ч.1 ст. 1 ЗУ № 108; 2) ч.1 ст. 83 КЗпП України; 3) п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 4) п. 2.5. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Вину у порушенні вимог ст. 29 КЗпП України та п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України заперечив .

При розгляді адміністративного протоколу встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вчинення порушення порушення вимог п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України припинення трудового договору за угодою сторін без наявності згоди (заяви) працівника гр. ОСОБА_2 ; 3) порушення вимог ч.1 ст. 94 КЗпП України, ч.1 ст. 1 ЗУ № 108 проведено оплату праці гр. ОСОБА_2 не за фактично відпрацьований час; 4) порушення вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України при звільненні працівника йому не виплачувалась грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки; 5) порушення вимог п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників роботодавцем не надіслано поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки; 5) порушення вимог п. 2.5. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників відсутній розпис в особовій картці про ознайомлення працівника гр. ОСОБА_2 із записом про звільнення ,доведено у судовому засіданні поданими письмовими доказами, як то протоколом про адміністративне правопорушення, відсутністю заяви ОСОБА_2 про звільнення з роботи за згодою сторін, відсутністю даних про скерування йому трудової книжки ,копією повідомлення ФОП ОСОБА_1 працівнику ОСОБА_2 про його звільнення за згодою сторін без заяви працівника.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 41 КУпАП.

Щодо зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення №ЛВ16726/1402/АВ/П/ПТ від 25.08.2020 року в частині порушення вимог ст. 29 КЗпП України, а саме відсутність підтверджуючих документів які свідчать про ознайомлення працівників під розпис з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд зазначає, що Головним управлінням Держпраці у Львівській області не зазначено які саме працівники не ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку та не надано копій трудових договорів, укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу, в межах санкції ч.1 ст.41 КУпАП, в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень в доход держави.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г. Б. Білінська