Справа № 748/2200/20 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/384/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Каленика В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм пекарні Пава,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 12 вересня 2020 року ОСОБА_1 о 10 год. 15 хв. у с. Довжик Чернігівського району Чернігівської області по вул. Любецька, керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці ока, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухів, неприродна блідість), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що його зупинили працівники поліції, які при цьому не представилися, не пред`явили своїх документів. Однак попросили пред`явити посвідчення водія та технічний паспорт, що він і зробив. Далі між ним та працівниками поліції почалась словесна суперечка, оскільки вони почали прискіпливо ставитись до технічного стану його автомобіля і не хотіли повертати документи.

Спочатку він залишив те місце, де його зупинили працівники поліції та почав неодноразово дзвонити на лінію 102 зі скаргами на працівників поліції, де йому повідомили, що він може забрати документи. Повернувшись назад на місце, працівники поліції так і не повернули йому водійське посвідчення. Ніби то пропонували йому пройти медичне освідування, на що він погоджувався. Але з часом дізнався, що працівниками поліції на нього було складено адміністративний протокол за відмову пройти медичне освідування на виявлення факту алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Однак це не відповідає дійсності та не підтверджується доказами по справі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не пропонувалось пройти такий огляд та відсутні будь-які записи про відмову в його проходженні.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд медичний огляд водія з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Крім того, зазначає, що його захисник заявляв клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки він приймав участь у іншому судовому засіданні у м. Києві, однак суд відмовив йому, чим було порушено право на захист. Також він мав намір викликати в судове засідання свідків та працівників поліції. Однак розгляд справи відбувся за один день, без його участі та захисника.

Вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, свідка, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував свою вину в порушенні правил дорожнього руху і пояснив, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння не відповідала вимогам закону, тому такий огляд є недійсним. Зазначає, що під час зупинки права йому працівники поліції не роз`яснювали та камеру не вмикали.

Захисник - адвокат Каленик В.С. в судовому засіданні апеляційного суду просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 , інспектор поліції, повідомив, що згідно оперативної інформації, водій ОСОБА_1 курить коноплю, а потім керує транспортним засобом та розвозить хліб по селах. Причиною зупинки водія було те, що він керував транспортним засобом, який не пройшов технічний огляд у встановленому законом порядку. Під час першочергової зупинки автомобіля вони вебкамерою не користувалися, порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не фіксували, а ввімкнули її після повернення водія на місце зупинки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вказаних вимог закону суд 1 інстанції дотримався не в повній мірі та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , окрім іншого, зазначив, що працівники поліції безпідставно звинуватили його у тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, при цьому жодного попереднього огляду не провівши і ознак не встановивши. Він дійсно відмовився проїхати до лікарні для проходження відповідного огляду, оскільки категорично заперечував проти звинувачень працівників поліції щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Матеріали справи містять відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, однак при оцінці наданого поліцейськими відеозапису суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 (зареєстрованої в МЮ України 11.01.2019 року № 28/32999, в подальшому Інструкція від 18.12.2018) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, з долучених до матеріалів відеозаписів події встановлено, що він фіксує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, при цьому дані файли не містять факту про причину зупинки транспортного засобу під керуванням останнього. Наявні в справі відеозаписи не містять фіксації всіх подій, що також підтверджується поясненням працівника поліції, допитаного судом апеляційної інстанції. Посилання працівника поліції під час зупинки спочатку на отримання оперативної інформації, а в послідуючому на порушення водієм Правил дорожнього руху, зокрема, керування транспортним засобом який не пройшов обов`язковий в технічний контроль та у якому розбите лобове скло, стверджується не в категоричній формі, а матеріали справи не містять рапорту про отримання такої інформації.

Крім того, наявний в справі відеозапис не містить даних про встановлення працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння водія, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а так само роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

На думку апеляційного суду, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, а дії працівників поліції не відповідали вимогам закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом та дозволили йому продовжувати управляти автомобілем, підтвердивши цим необґрунтованість підозр щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння та відсутність підстав для направлення його для медичного огляду.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та іншими підзаконними нормативними актами.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко