Справа № 570/5315/19
Номер провадження 3/570/16/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Сидоренко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 200616, 26 жовтня 2019 року о 02 год. 49 хв. на 149 км а/д Н-25 Городище-Рівне- Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Super B", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810 в присутності двох свідків. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується тестом № 3259 від 26.10.2019, результат огляду становить 1,73 проміле.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив правопорушення 26.10.2019 о 02 годині 49 хвилин, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським о 02 годині 48 хвилин на підставі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був складений о 01 годині 49 хвилин та результату тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810, який був проведений о 02 годині 07 хвилин. З наведеного вбачається невідповідність даних, вказаних у протоколі іншим матеріалам справи, а саме, не могла особа керувати транспортним засобом пізніше за час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та пізніше за складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином наведені вище обставини викликають сумнів щодо достовірності змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього в якості доказів документів.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок, дані що відображені працівником поліції Поліщуком В.Р. в протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівними з вищенаведених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Отже працівник поліції не дотримався вимог закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення при підготовці протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не долучив до протоколу належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення останнім адміністративного правопорушення.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину працівником поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сидоренко С.М.