Провадження № 3/234/4368/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 р. м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Ткачова С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського ВП ГУНП в Донецькій обл. про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, працюючої продавцем магазину "Економ", до адміністративної відповідальності не притягалася, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, якій у відповідності до ст. 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення роз`яснені її права, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ 023279 від 17.10.2020 року, 16.10.2020 року о 18:30 годині гр. ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у магазині "Економ" по вул. Дружби, 10 в м. Краматорськ без засобів індивідуального захисту, чим порушила постанову № 17 п. 7 головного санітарного лікаря МОЗ України, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вона на робочому місці постійно перебуває у масці. Оскільки в магазині немає обідньої перерви, продавці обідають коли в магазині немає людей. 16.10.2020 вона працювала, присіла біля прилавку щоб поїсти, і в цей час до магазину зайшла жінка, яку вона розрахувала, але при цьому не встигна одягнути маску.

За змістом статті 44-3 КУпАП передбачається відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто вона відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідіемічних правил і норм як загальнодержавних, так і виданих органами місцевого самоврядування.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Згідно ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"№1645-ІІІ від 06квітня 2000 року (із змінами), карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Загальнодержавним нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 (із змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. № 215) "Про запобіганню поширенню на території України корона вірусу COVID-19".

Статтею 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Указом Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади"№ 493/92 від 03.10.1992 року передбачено, що нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992р. № 731 (надалі - Положення), державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Відповідно до пункту 7 Положення, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП, а саме порушила: постанову Головного санітарного лікаря України №17.

Відповідно до п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19, яка встановлює вимоги щодо профілактичних заходів при здійснення обслуговування працівниками закладів торгівлі, не зареєстрована у встановленому законом порядку, передбаченому для нормативно правових актів, тому не є актом законодавства, а відтак недотримання викладених в ній рекомендацій не може тягти за собою відповідальність, передбачену статтею 44-3 КУпАП.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відтак, приходжу до висновку, що в наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44 -3 КУпАП, тому провадження у цій справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44-3, 247, 252, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. М. Ткачова