ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1382/20 Справа № 174/620/20 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшикт І.А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Стрельнікова Ляшко А.В., який діє в її інтересах ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працючого,

визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123 КУпАП та ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушень передбачених ч. 2 ст. 123 КупАП, ст. 185 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 16:20 год. 12.09.2020 р. керуючи автомобілем RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Промисловій 31 в м. Вільногірську проїхав залізничний переїзд, який розташований по вул. Промислова на заборонений сигнал світлофору та ввімкнутій звуковій сигналізації, чим порушив п. 20.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Його також визнано винним в тому, що він у вказаний час, проїхавши переїзд на заборонений сигнал світлофора, та будучи зупиненим працівниками поліції, категорично відмовився пред`являти для перевірки реєстраційні документи та посвідчення водія. Тим самим ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та адвокат Стрельнікова-Ляшко А.В. просять скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянтів, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд розглянув матеріали справи формально, а постанова суду незаконна та необгрунтована.

Вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, остільки реального невиконання вимог ПДР нічим не підтверджено, а лише є протокол який складений з порушеннями та носить формальний характер, свідки, покази яких мають бути зазначені в протоколі відсутні.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до п. 20.5 в Правил дорожнього руху України, рух через залізничний переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Положеннями ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно п. 2, 5, 6 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 123 КУпАП та ст. 185 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №020004 згідно якого, водій ОСОБА_1 о 16:20 год. 12.09.2020 р. керуючи автомобілем RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Промисловій 31 в м. Вільногірську проїхав залізничний переїзд, який розташований по вул. Промислова на заборонений сигнал світлофору та ввімкнутій звуковій сигналізації, чим порушив п. 20.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП.

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №436499 від 12.09.2020 року, згідно якого водія ОСОБА_1 було зупинено, у зв`язку з порушенням ним п.20.5 ПДР, але водій категорично відмовився пред`явити для перевірки реєстраційні документи та посвідчення водія. На неодноразові вимоги поліцейських пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 не реагував.

- рапортом працівників поліції Бараніка О.В та Восковець В.В. згідно яких, вони під час спільного патрулювання 12.09.2020 року о 16:20 годин по вул. Промислова м. Вільногірськ зупинили автомобіль RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який проїхав через залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофору при ввімкненій звуковій сигналізації. Після зупинки водію ОСОБА_1 було роз`яснення причину зупинки, а саме порушення п.10.5 ПДР України. На прохання водія, було надано для перегляду відеозапис правопорушення, з яким водій був не згоден. На неодноразові прохання начальника СРПП №4 Семенова Г.М., пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, водій ОСОБА_1 відмовився. Після цього останній здійснив дзвінок на спеціальну лінію 102 з безпідставною скаргою на незаконну зупинку його транспортного засобу працівниками поліції. Начальником СРПП №4 капітаном поліції Семеновим Г.М. було попереджено ОСОБА_1 про те, що його буде затримано в порядку ст.261 КУпАП в разі невиконання останнім законної вимоги працівника поліції, але ОСОБА_1 продовжував відмовлятись пред`явити посвідчення та реєстраційні документи. Після чого згідно ст.45 п.3 п.п.2б ЗУ Про національну поліцію до ОСОБА_2 було застосовано спеціальні засоби кайданки та доставлено до Вільногірського ВП для оформлення адміністративних матеріалів.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів зібраних доказів по справі не вбачається.

Судом першої інстанції було допитано ОСОБА_1 , належно досліджено матеріали справи, переглянуто відео з нагрудних камер працівників поліції.

Як вбачається з відеозапису з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано, як локомотив проїхав залізничний переїзд у напрямку в якому знаходився поліцейський автомобіль приблизно о 16:25:03. автомобіль темного кольору RENAULT DUSTER, яким керував ОСОБА_1 , розпочав рух через залізничний переїзд о 16:25:08 згідно відеозапису. В цей час продовжував працювати заборонений сигнал та звукова сигналізація. Співробітники поліції прийняли рішення переслідувати автомобіль RENAULT DUSTER. В подальшому було зупинено вказаний автомобіль. Водій ОСОБА_1 категорично відмовився надати документи, заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення та вимагав показати йому відеозапис. Після повторної пропозиції співробітника поліції він також відмовився надати документи. Остільки він не реагував на вимоги, до водія були застосовані спеціальні засоби та доставлено до відділення поліції для складання протоколів. Від підпису і надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. Тому були викликані поняті для засвідчення відмови від підпису.

Належно встановивши обставини скоєного та надавши оцінку зібраним доказам, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях правопорушника складу адміністративних правопорушень.

Доводи апелянта про необ`єктивний розгляд справи, не належне дослідження відеозапису, та відсутність в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень є безпідставними, надуманими та такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за скоєне.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду, як законної без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Стрельнікова-Ляшко А.В. - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП та ст. 185 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко