Провадження № 3/679/699/2020
Справа № 679/1354/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., за участі захисника Бойка В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №201297 від 06 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року о 22 годині 10 хвилин на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів 124 км+300 м керуючи транспортним засобом марки «Range Rover», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на світську тварину (коня), в результаті чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження, а кінь травмувався. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в судовому засіданні 16 листопада 2020 року останній свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Останній пояснив, що не порушував Правил дорожнього руху України, а тварина вибігла на дорогу з темряви раптово, уникнути зіткнення транспортного засобу з нею не було можливим. При цьому, зауважив ОСОБА_1 , що він рухався на травнспортному засобі з дозволеню швидкість руху. Також просив звернути увагу ОСОБА_1 на те, що це він викликав працівників поліції з метою з`ясування причин перебування коня на дорозі та з метою встановлення осіб, які йому відшкодують майнову шкоду, так як його транспортний засіб був пошкоджений. Згодом на місце ДТП з`явився власник коня, спочатку він визнав свою вину у тому, що його кінь був на швидкісній трассі без догляду та погодився відшкодувати йому шкоду за пошкоджений автомобіль, але через деякий час передумав та вказав, що його вини у тому, що кінь вибіг на дорогу немає.

Захисник адвокат Бойко В.Ф. в судовому засіданні вказав на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху України, зокрема не перевищував дозволену швидкість руху автомобіля в тій місцевості, де він рухався, доказів протилежного матеріали справи не містять. Щодо звинувачення ОСОБА_1 у тому, що він не врахував дорожню обстановку внаслідок чого здійснив наїзд на світську тварину (коня), то захисник зазначив, що у нічну пору доби водій не може передбачити, що свійська тварина раптово може вибігти на проїжджу частину, оскільки така тварина має бути належним чином в такий час утримуватись своїм власником, тобто перебувати у закритому приміщенні так, щоб вона не мала змоги вільно пересуватись по будь-якій території, в тому числі по проїжджій частині дороги де рухається велика кількість автомобілів. Попереджувальних знаків, які б інформували водія про можливість виходу свійських тварин на проїжджу частину дороги по якій рухався своїм транспортним засобом ОСОБА_1 не було, на схемі ДТП таких знаків не зображено.

На підставі наведеного, захисник просив праву про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому виходжу з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписами ст. 124 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівниками поліції до протоколу додано:

- схему місця дорожньо транспортної пригоди;

- письмові пояснення ОСОБА_2 в яких останній зазначив, що 05 жовтня 2020 року о 23 годині 30 хвилин до нього прийшли працівники поліції та спитали чи у нього є кінь, попросили щоб він перевірив чи на своєму він місці. Прийшовши до стайні він побачив, що двері у стайню були відчинені і коня у ній не було. Після приїзду на місце ДТП він упізнав свого коня, за яких обставин його кінь опинися на проїжджій частині він не знає.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи надані працівниками поліції докази, суддя дійшла висновку, що такі не підтверджують те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП..

Наявна в матеріалах схема ДТП містить лише дані щодо розміщення учасників ДТП та не є тим достатнім доказом, яким підтверджується порушення ОСОБА_1 п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України у даній справі і на підставі якого можливо встановити наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи письмові пояснення ОСОБА_2 , то такі, на переконання суду, взагалі не містять фактичних даних, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, оцінюючи вказані докази відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Те, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху України, підтвердила також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка показала, що під час означеної вище події вона знаходилася в транспортному засобі ОСОБА_1 , останній рухався транспортним засобом з дозволеною швидкістю руху, дорога була в належному стані і добре освітлена, але тварина вибігла на дорогу з темряви раптово, уникнути зіткнення транспортного засобу з нею не було можливим.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наданими доказами поза розумним сумнівом не доведений.

У зв`язку з цим, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити за недоведеністю вини останнього.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Гавриленко