Справа № 404/7192/20
Номер провадження 3/404/2702/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна розглянувши матеріали, які надійшли від Кропивницького міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем, магазин «Канцтовари і іграшки», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП НОМЕР_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

17.11.2020 року головним спеціалістом відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Кропивницького міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області державним інспектором Басистою К.В., при проведенні перевірки в магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено наступні порушення, а саме: на вході до торгівельного закладу відсутні інформаційні матеріали щодо профілактики корона вірусної хвороби COVID-19, на робочому місці відсутній термометр для проведення температурного скринінгу працівником, біля потенційного місця скупчення відвідувачів відсутнє тимчасове маркування для перебування у черзі, у працівника закладу відсутнє одноразові рукавички, відсутні дезинфікуючі засоби для прибирання приміщення на поверхні, станом на 15.00 год. 17.11.2020 року в магазин «Канцтовари і іграшки», що є порушенням п.1, п.2, п.5, п.7, п.8 постанови головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення за встановлених у протоколі обставин не визнав та пояснив, що карантинних заходів дотримується, в магазині знаходиться лише один продавець, а на дверях його закладу висить табличка, на якій зазначено, що вхід у магазин дозволено тільки в масці та не більше двох людей, тому вимога щодо не скупчення людей в одному місці не порушується, на столі біля входу стоїть засіб для дезінфекції рук. Просив провадження у справі за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Кропивницького міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області - державного інспектора Басисту К.В., вивчивши матеріали справи у їх сукупності з іншими доказами, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №30 від 17.11.2020 р. (а.с.1-3), акт відмови підписання протоколу (а.с.4), вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст.6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява №487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою КМУ №392 від 20.05.2020 року, зокрема пунктом №3, на період дії карантину забороняється робота закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів (крім розміщених у них магазинів), діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: діяльності з надання послуг громадського харчування на відкритих (літніх) майданчиках, у тому числі під тентами, на верандах, за умови дотримання відстані не менш як 1,5 метра між місцями для сидіння за сусідніми столами та розміщення не більш як чотирьох клієнтів за одним столом (без урахування дітей віком до 14 років), діяльності з надання послуг із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос за умови, що суб`єкт господарювання, який провадить таку діяльність, є оператором ринку харчових продуктів відповідно до Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", та за умови забезпечення персоналу засобами індивідуального захисту (зокрема захист обличчя, очей, рук) і використання відвідувачами, крім часу приймання їжі, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 ч.2 КУпАП).

До суду направлений протокол №30 від 17.11.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , як власник закладу «Канцтовари та іграшки» вчинив певні правопорушення, а саме: на вході до торгівельного закладу відсутні інформаційні матеріали щодо профілактики корона вірусної хвороби COVID-19, на робочому місці відсутній термометр для проведення температурного скринінгу працівником, біля потенційного місця скупчення відвідувачів відсутнє тимчасове маркування для перебування у черзі, у працівника закладу відсутнє одноразові рукавички, відсутні дезинфікуючі засоби для прибирання приміщення на поверхні, станом на 15.00 год. 17.11.2020 року в магазин «Канцтовари і іграшки», що є порушенням п.1, п.2, п.5, п.7, п.8 постанови головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17 та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Однак до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП інспектором не було надано ніяких інших доказів.

Крім того, із заперечень ОСОБА_1 слідує, що що карантинних заходів дотримується, в магазині знаходиться лише один продавець, а на дверях його закладу висить табличка, на якій зазначено, що вхід у магазин дозволено тільки в масці та не більше двох людей, тому вимога щодо не скупчення людей в одному місці не порушується, на столі біля входу стоїть засіб для дезінфекції рук, а також не вказано жодного свідка чи інших доказів правопорушення.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом`означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву`в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву`у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п. 1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44-3 ч.1, 247, 283-284 КУпАП суд,-

Керуючись ст.44-3, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда І. В. Загреба