ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Справа №607/20707/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Гнатенко І. В.,

прокурора Яциків О. П.,

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, із вищою освітою, незаміжню, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, фізичну особупідприємця, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01 грудня 2020 року одержано з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для розгляду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Як вбачається із протоколу № 365 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП від 26 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), а саме 14 січня 2019 року, будучи звільненою з посади секретаря судового засідання Господарського суду Тернопільської області, (державний службовець категорії В» посад державної служби) та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, пп. 21 п. 11 розділу XIII Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID19)», яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 08 вересня 2020 подала на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, не визнала. Вважає поважною причиною неподання вчасно декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (після звільнення) неможливість отримати від ГУ ДПС у Тернопільській області довідки про доходи у зв`язку з карантинними заходами та проблеми із електронним цифровим підписом, який вона видалила із флешки через виготовлення нового електронного ключа для ФОП. Про те, що потрібно подати декларацію після припинення діяльності була повідомлена, у травні 2020 року приходив лист від НАЗК з нагадуванням про необхідність подання такої декларації.

Прокурор Яциків О. П. в судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення, вважає, що з січня до червня 2020 року було достатньо часу для зібрання необхідних даних та подання декларації, просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так, як вважає, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що наказом Господарського суду Тернопільської області № 199 к від 01 серпня 2005 року ОСОБА_1 призначено на посаду секретаря судового засідання.

Наказом Господарського суду Тернопільської області № 158 к від 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 присвоєно 8 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

В подальшому відповідно до наказу Господарського суду Тернопільської області №7к від 09 січня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади секретаря судового засідання Господарського суду Тернопільської області з 14 січня 2019 року.

ОСОБА_1 , працюючи на посаді була попереджена про встановленні Законами України «Про запобігання корупції» обмеження, що підтверджується відповідним попередженням Господарського суду Тернопільської області, де стоїть особистий підпис останньої.

Моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну за 2016 рік о 10 год. 59 хв. 20 квітня 2017 року, за 2017 рік об 11 год. 02 хв. 31 березня 2018 року, за 2018 рік о 17 год. 28 хв. 14 січня 2019 року, декларацію (перед звільненням) 14 січня 2019 року о 17 год. 32 хв., тобто своєчасно з дотриманням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує її ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних нею дій під час подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільноправову відповідальність.

В абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону зазначено, що суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону;

Частиною 1 ст. 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативноправові акти.

Відповідно до п.п. 3 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом Порядок), затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 11 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 530-IX від 17 березня 2020 року внесено зміни до Закону України "Про запобігання корупції, якими Розділ XIII Прикінцеві положення доповнено пунктом 21 , яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня. Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період".

Таким чином, секретар судового засідання господарського суду Тернопільської області Онуфрієнко М. П., зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2019 рік, до 01 червня 2020 року.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2019 рік, в строк подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 тільки 08 вересня 2020 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2019 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 1726 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Суд відхиляє покликання ОСОБА_1 на те, що неподання нею декларації після звільнення пов`язане із неможливістю отримати від ГУ ДПС у Тернопільській області довідки про доходи та видаленням електронного цифрового підпису зі зємного носія (флешки), оскільки ДПС України та її територіальні органи у період карантинних обмежень працювали з дотриманням рекомендацій МОЗ щодо зменшення впливу та передачі гострих респіраторних вірусних інфекцій. ОСОБА_1 у визначений законом строк до 01 червня 2020 року могла отримати вказану вище інформацію поштовим зв`язком чи через Електронний кабінет платника податків, як і не була позбавлена можливості виготовити новий електронний ключ, необхідний для подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2019 рік.

Аналіз наведених доказів в їх сукупності вказує на наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, та на доведеність вини останньої, а тому, на підставі положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушниці, за відсутності обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 1726 КУпАП, що буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн.

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції» (зі змінами та доповненнями), ст.ст. 33, 34, 35, 1726, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. Я. Герчаківська