ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бар Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянина України, номер і серія паспорта НОМЕР_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області від Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , 14 травня 2020 року об 11 годині 20 хвилин, перебував в приміщенні АТ "Ощадбанк", яке розташоване по вул. Героїв Майдану, 14 в м. Бар Вінницької області, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року № 255.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, просив закрити провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, яке йому інкриміновано, суду пояснив, що 14 травня 2020 року він прибув для оформлення кредиту до ТВБВ №10001/056 АТ "Ощадбанк", що знаходиться за адресою Вінницька область, м. Бар, вул. Героїв Майдану, 14. По дорозі до банківського відділення в нього з обличчя злетіла захисна маска, впала на землю та замастилась. Він підняв та надів її, зачепивши за шию, придбати іншу маску або дезінфікуючі засоби не мав можливості через брак коштів. Він не одягнув на обличчя захисну маску, оскільки вона була забруднена, тому це було небезпечно для здоров`я. При вході в банківське відділення працівник банку, замість того, щоб запропонувати йому надіти нову захисну маску, яка повинна видаватись клієнтам банку, на нього відразу почала кричати, щоб він одягнув маску. Він відповів, що маска одягнута. Далі банківський працівник почала вимагати, щоб він вийшов з приміщення банківського відділення. Невдовзі прибули два працівники поліції, які незаконно, всупереч ст. 262 КУпАП, затримали його та доставили до Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, де склали протокол про затримання та протокол про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому його клопотання щодо надання правової допомоги залишили без задоволення, працівником поліції не було прочитано та роз`яснено його права, не були сповіщені родичі, про його затримання, як то передбачено ч. 2 ст. 261 КУпАП. Після складання протоколу про адміністративне затримання і підписання його понятими та особою, яка його склала, у протокол було внесено додаткову інформацію, а саме дописано, що на ньому була одягнута маска. Крім того, станом на 14 травня 2020 року в Україні не були визначені відповідні медичні критерії та не прийняті нормативно-правові акти, які б регламентували порядок та випадки носіння засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски для захисту органів дихання, у тому числі виготовлених самостійно громадянами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши додані до матеріалів справи СD-R, DVD-R диски з відеозаписами події, яка мала місце 14 травня 2020 року за участі ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно положень ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 1 ст. 256 КУПАП України особа, яка складає протокол зобов`язана внести до протоколу серед іншого суть адміністративного правопорушення.

Суть порушення (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона), тобто хто вчинив, які саме вчинено дії, їх кваліфікуючі ознаки, наявність умислу.

Обов`язок внести ці відомості посадовою особою корелюється із правом особи знати в чому її звинувачують як складовою частиною конституційного права особи, яка притягається до відповідальності на захист та юридичну допомогу.

Виходячи з основних принципів судочинства в Україні, в саме принципів змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведеності перед судом їх переконливості, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою ЄСПЛ поширює стандарти, установлені Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення зокрема, це справи "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04)заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08). Ці стандарти полягають у тому, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певна особа має доводити в суді, а також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такий спосіб неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, не зазначено, які саме норми Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" порушила особа, щодо якої розглядається питання про притягнення до відповідальності, та в чому конкретно полягають ці порушення, в той час як вказане є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, яка є бланкетною і вимагає аналізу конкретної порушеної норми закону. Подібне прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому в рішеннях ЄСПЛ, згідно з яким закон повинен бути доступним і передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати можливість особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку. Крім того, особою уповноваженою на складання протоколу, не додано достатніх доказів на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення. Зазначені обставини свідчать про відсутність доведеності складу адміністративного правопорушення, а також з огляду на приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому, з урахуванням зазначеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, не додано належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність події і складу адміністративного правопорушення, за які особу притягнуто до відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04)заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23рп/2010, керуючись ст. 9, ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова