Справа № 146/1629/19
Провадження № 33/801/173/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

встановив:

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (двадцять чотириста) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (три) роки, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що 15 листопада 2019 року о 22:30 год. по вул. Незалежності в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Сузукі ЛЕДЗ 2» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest», що показав 0,98 проміле в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в судовому засіданні не досліджувались докази, які зазначені у тексті оскаржуваної постанови, а саме: судом були витребувані сертифікати відповідності та свідоцтво про перевірку газоаналізатора, а також запис з нагрудних відеокамер поліцейських, проте без їх надходження суд виніс оскаржувану постанову. Наголошує, що суд не вирішив клопотання адвоката Семка В. М. про виклик свідків. Також зауважує, що йому пропонувалось пройти огляд на визначення стану сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу, а в іншому місці, що підтвердив сам ОСОБА_1 і свідок ОСОБА_2 , не було вручено копію протоколу, зазначає, що на місці зупинки автомобіля свідків не було, а проведення огляду вони не бачили, а лише були проінформовані.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Семко В. М. подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, звернув увагу на дату калібровки технічного приладу «Drager Alcotest»: час повірки минув, а тому його показники не можуть бути взяті до уваги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи та оскарженої постанови вбачається, що в ході судового розгляду суддя не в повному обсязі дотримався вимог зазначеної правової норми, що потягло ухвалення передчасного і необґрунтованого рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810.

Заперечуючи проти викладеного в протоколі, в суді першої інстанції адвокат ОСОБА_3 М. Семко В. М. заявив клопотання про витребування записів з нагрудних камер поліцейських та сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку газоаналізатора «DRAGER Alcotest» 6810. Судом першої інстанції це клопотання було задоволено та винесено відповідну постанову від 21.01.2020 року (а.с. 26). Проте, не отримавши на виконання цієї постанови витребуване, та не вживши будь-яких заходів на виконання постанови суду, суд першої інстанції 06.02.202 року виніс постанову що оскаржується.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі "Інтервали технічного обслуговування". Розділом "Інтервали технічного обслуговування" передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

При цьому суд не звернув уваги на те, що з доданої до матеріалів справи роздруківки газоаналізатора «DRAGER Alcotest» 6810 вбачається, що прилад востаннє проходив перевірку калібровки 12 березня 2019 року, а освідування ОСОБА_1 проводилося 15 листопада 2019 року, тобто більш як через дві місяці по завершенню 6-місячного терміну від попередньої дати калібровки.

За таких обставин, показники газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810 не можуть вважатися допустимим доказом, що, відповідно, позбавляє суд можливості посилатись на вказаний доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи призвело до ухвалення помилкової постанови, а тому вона підлягає до скасування з ухваленням нової.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 15.11.2019 року, тобто на момент розгляду справи апеляційним судом спливли передбачені законом строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Тому, враховуюче викладене у своїй сукупності, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування постанови суду як прийнятої з істотними порушеннями норм процесуального права та прийняття нової постанови про закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета