Справа № 316/3496/20
Провадження № 3/316/818/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №282472 22.11.2020 р. приблизно о 13 годині 40 хвилин гр.. ОСОБА_1 знаходячись у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 влаштував бійку з ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснивши, що він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3 чекали приїзду ліфта на першому поверсі, як с заду підійшов ОСОБА_2 та вдарив його по голові, у зв`язку з чим, він став захищатися та вдарив ОСОБА_2 у відповідь.

Аналогічні поясненням ОСОБА_1 , надала в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив на те, що саме ОСОБА_1 вчинив з ним бійку, у зв`язку з чим, він викликав працівників поліції.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, а саме: Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), Рапорт (а.с.2), Протокол про прийняття заяви від ОСОБА_1 (а.с.3), Заяву від ОСОБА_2 (а.с.6), письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.4зворот), приходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства. Тобто, особа яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Постанова судді, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В постанові ВС/КАС по справі №813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» от 15.05.2008 р. (заява №7460/03), правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до висновків ЄСПЛ викладених у рішеннях по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б «поза розумнім сумнівом» доводили вину саме ОСОБА_1 у вчиненні у порушенні ст.173 КУпАП, оскільки наявні докази зведено лише до пояснень осіб між якими явно вбачається існування неприязних стосунків, що позбавляє можливості суд прийняти рішення яке буде ґрунтуватися на достатніх і незаперечних доказах.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним дану справу повернути до Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області на доопрацювання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу №316/3496/20 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області (пр.Будівельників, 17, м.Енергодар, Запорізька область) на доопрацювання.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Бульба