Провадження №: 3-зв/752/3/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши заяву про відвід судді Дідика М.В. від Похиленко А.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка у відповідності з вимогами закону була розподілена для розгляду судді Дідика М.В..

До суду надійшла заява від ОСОБА_2 про відвід судді Дідика М.В., в якій останній, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини та на положення Кримінального процесуального кодексу, просить відвести суддю Дідика М.В. від розгляду вказаної вище справи про адміністративне правопорушення, вважаючи, що існують об`єктивні сумніви щодо упередженості цього судді. Свою позицію мотивував тим, що 13.02.2020 року суддя Дідик М.В. повідомив, що клопотання про виклик свідків та працівників поліції, які складали спірний протокол від 30.11.2019 року серії ДПР18№300904, проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою. Газоаналізатора "Драгер" та відкладення розгляду справи №752/25111/19 на більш пізніший термін - не задоволено. Отже це свідчить про упереджене ставлення судді Дідика М.В. до ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тому вважаю за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши заяву про відвід судді прихожу до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дідика М.В., виходячи з наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Враховуючи викладене, надходжу до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки факт притягнення до адміністративної відповідальності сам по собі не може свідчити про упередженість судді у майбутньому під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення через відсутність будь-яких доказів фактів такого упередженого ставлення судді до сторін та є лише припущеннями.

Ознайомившись з заявою, не вбачаю підстави для відводу судді Дідика М.В.. Законом визначено дискриційні повноваження судді по дослідженню доказів та спрямування процесу розгляду адміністартивного матеріалу. Відмова у клопотанні стороні не може свідчити про упередженість судді. З огляду на те, що спливають строки притягнення до адміністративної відповідальності, вважаю, що такі дії направлені на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністартвиної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя,-

постановив:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дідика Миколи Володимировича від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді осарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бойко