Провадження № 3/554/2696/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., при секретарі Зайцевій Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , працюючої адміністратором ресторану «Панорама», -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №013472 від 03.12.2020 року, слідує, що 03 грудня 2020 року близько 22.10 год. в м.Полтава по вул.Соборності, 43, ресторан «Панорама» працював після 22.00 год., чим порушено постанову КМУ №641, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що після 22.00 год. ресторан не працював на обслуговування, однак дійсно у закладі знаходились люди, які доїдали своє замовлення.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність за вказаною нормою несуть особи за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п.п.11 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 641 в редакції від 28.11.2020 року (яка діяла на час складання протоколу), на території України на період дії карантину забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Так, до протоколу про адмінінстративне правопорушення надані письмові пояснення ОСОБА_2 , який працює у ресторані «Панорама» барменом. Останній пояснив, що 03.12.2020 року він перебував на зміні. Вказував, що близько 22.10 год. у ресторані перебувало два відвідувачі, що є порушенням правил карантину. Відвідувачі доїдали свою їжу (а.с.4).

Як вбачається із наданого ОСОБА_1 рахуноку № 145 631, який було відкрито 03.12.2020 о 21.05 год та закрито 03.12.2020 о 21.53 год., найменування та кількість замовлення не свідчить про те, що відвідувачам потрібен був додатковий час щоб доїсти замовлену їжу. Навпаки, рахунок свідчить про те, що після його закриття о 21.53 год. відвідувачі повинні були і могли до 22.00 год. залишити заклад.

Таким чином, обставини вчинення правопорушення, належним чином підтверджуються поясненнями самої ОСОБА_1 , та матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, фототаблицею, письмовими пояснення ОСОБА_2 , копією рахунку.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставини що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40, 44-3, 221, 251, 268, 283-284, КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 діб.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька