Категорія:ст.173 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника Куденьчука О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 жовтня 2020 року близько 03 год. 00 хв. виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, чим ображав людську гідність і громадську мораль та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без виклику жодного з учасників (свідків) події, в тому числі і працівників поліції, яких він ніби ображав, а також безпідставно не врахував його доводів та клопотань щодо наявності інших свідків у справі, якими являються його дружина та дочка, про що він неодноразово наголошував під час розгляду справи та наполягав на їх виклику. Крім того, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо нього не зазначено суть правопорушення, місце вчинення правопорушення, що давало підстави визначити, що воно є громадським, а також свідків, які в ньому іменуються як "Працівники ЕМД", що є істотним порушенням вимог законодавства, які передбачені у ст.256 КУпАП. На такі порушення суд першої інстанції уваги не звернув, що на його думку свідчить про однобічність та необ`єктивність розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП "Дрібне хуліганство", об`єктом якого є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, а об`єктивна сторона виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме у тому, що він 15.10.2020 року виражався в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, чим ображав людську гідність та громадську мораль, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №066791 від 15.10.2020 року, протокол про адміністративне затримання серії ВН №004176 від 15.10.2020 року та відеозапис з боді-камери працівника поліції.

ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, пояснював, що не ображав працівників поліції нецензурною лайкою або будь-яких інший дій, які підпадають під дію ст.173 КУпАП. Вказав про те, що 15.10.2020 року він разом із своїм знайомим відпочивали у нього ( ОСОБА_1 ) вдома, і між ним виник конфлікт, який переріс у бійку, під час якої знайомий втратив свідомість. У зв`язку з цим, він викликав швидку допомогу, однак хто викликав працівників поліції він не знає. У той час коли працівники поліції не могли потрапити всередину під`їзду, двері якого пішла відчиняти його дочка, то він в адресу своєї дружини можливо і сказав слова, які суддею були відображені в постанові. Пояснив і те, що в ту ніч працівники поліції затримавши його, доставили у відділок поліції, де скали протокол за ст.173 КУпАП, а також постанову за ч.1 ст.178 КУпАП, яка була скасовано рішенням уповноваженої особи УПП у Волинській області.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАПУ, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували те, що він вчинив дії, які підпадають під кваліфікацію цієї норми закону (ст.173 КУпАП).

Так, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення на думку апеляційного суду не може вважатись належним доказом його винуватості, оскільки складений (оформлений) з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме - у ньому не сформульовано суті правопорушення, як визначено диспозицією ст.173 КУпАП.

Ні зі змісту цього протоколу, ані з постанови судді суду першої інстанції неможливо зрозуміти об`єктивну сторону правопорушення, яка повинна бути чіткою, зрозумілою та не викликати сумнівів.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає, що об`єктивна сторона складу дрібного хуліганства складається з самостійних альтернативних діянь: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому, норма ст.173 КУпАП визначає, що кожна кваліфікуюча ознака повинна бути поєднана з порушенням громадського порядку і спокою громадян, а також вчинена з хуліганських мотивів. У кожному конкретному випадку це потребує з`ясування і конкретизації.

Всупереч цьому, матеріалами справи не підтверджується обов`язкова складова об`єктивної сторони - порушення громадського поряду і спокою громадян.

Також, характерною ознакою правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є наявність потерпілого та порушення суспільних відносин.

Однак, належних та допустимих доказів в підтвердження вищезазначених ознак матеріали справи не містять.

Не підтверджує дані обставини і відеозапис з боді-камер поліцейських.

Більш того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 по приїзду працівників поліції з початку їх розмови жодного разу не висловився нецензурним словом ані в їх адресу, а ні в адресу інших осіб, та поводив себе цілком спокійно.

На думку апеляційного суду не є також доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і протокол про адміністративне затримання серії ВН №004176 від 15.10.2020 року, який наявний в матеріалах справи.

Будь-яких інших фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення в матеріалах справи немає.

Виявлену істотну неповноту судового розгляду, яка унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, неможливо виправити під час вирішення суддею провадження, адже суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих і достатніх доказів, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2020 року в даній справі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк