П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

приватного підприємця, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 , 29.08.2020 року о 00 год.15 хв. будучи співвласником закладу «Дуфорт», що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул.Шандора Петефі, буд. 8А/1, допустив роботу закладу після 23 год.00 хв., чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому заперечив, зазначив, що заклад «Дуфорт» після 23.00 год. не працював.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно диспозиції ст.44-3 КУпАП визначено, що підставою для притягнення осіб до адміністративної відповідальності є: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, вищевказана норма є бланкетною, тобто така, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2020 року матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення повернуто Управлінню патрульної поліції Закарпатської області ДПП для доопрацювання. Підставою повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання було те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №116616 від 29.08.2020 року, не зазначено конкретної норми нормативно-правового акту, яку порушив ОСОБА_1 та не долучено доказів, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 є співвласником закладу «Дуфорт», чи працює у вказаному закладі, посадової інструкції, на підставі якої можна перевірити, що входить у його посадові обов`язки та чи є такий суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

05.11.2020 року матеріали адміністративної справи надійшли до Ужгородського міськрайонного суду після доопрацювання. Разом з тим, виявлені недоліки та порушення, які були встановлені при винесені постанови від 16.09.2020 року, посадовою особою, яка складала цей протокол не усунуті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів його вчинення, зокрема відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 є співвласником закладу «Дуфорт», посадової інструкції, на підставі якої можна перевірити, що входить у його посадові обов`язки та чи є такий суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №116616 від 29.08.2020 року відсутні відомості про конкретний пункт постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, тобто не конкретизовано суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.