13.03.2020 Справа № 756/2489/20
Справа пр. №3/756/1503/20
ун. № 756/2489/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю:

секретарів судового засідання - Лісовенка О.О.,

Звершховської І.А.,

прокурора - Цисова Д.А.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Комащенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, звинуваченої у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

20 лютого 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №68, складений 11 лютого 2020 року головним оперуповноваженим третього відділу другого управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Плюшкіним А.Ю. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України, будучи відповідно до пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" державним службовцем, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, наступного року після припинення такої діяльності, несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є повністю доведеною.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, пояснила, що нею наступного року після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у зв`язку з недосконалим знанням антикорупційного законодавства.

Захисник ОСОБА_1 судовому засіданні зазначив, що на час надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2020 року №68 сплив строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

З 06 серпня 2015 року до 15 березня 2018 року ОСОБА_1 працювала провідним спеціалістом управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України. Указана посада відносилась до посади державної служби. ОСОБА_1. було присвоєно дев`ятий ранг державного службовця.

Наказом Генерального прокурора України від 06 березня 2018 року №181ц ОСОБА_1 була звільнена з посади провідного спеціаліста управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України за ініціативою державного службовця, за власним бажанням з 15 березня 2018 року (п. 3 ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 86 Закону України "Про державну службу").

За приписами пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема державні службовці.

Суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, пп. "а" і "в" п. 2, п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції").

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та є суб`єктом декларування.

За приписами абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. "а" і "в" п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з пп. 3 п. 5 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" (в редакції, чинній станом на 01 квітня 2019 року) декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. "а" і "в" п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

ОСОБА_1 була звільнена з посади провідного спеціаліста управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України 15 березня 2018 року, а тому до 00 год 00 хв 01 квітня 2019 року вона зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік.

Проте усупереч зазначеним положенням законодавства у термін до 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 не подала після звільнення шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупціїдекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік. Така декларація була подана ОСОБА_1 25 травня 2019 року.

Ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин.

При цьому суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення за своїми суб`єктивними властивостями - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідків. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Судом не встановлено поважних причин, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання ОСОБА_1 після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", пп. 3 п. 5 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" (в редакції, чинній станом на 01 квітня 2019 року), після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, без поважних причин своєчасно не подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупціїдекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік. Указані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2020 року №68, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копією наказу Генерального прокурора України від 06 серпня 2015 року №1253ц, копією наказу Генерального прокурора України від 06 березня 2018 року №181ц, копією особової картки державного службовця ОСОБА_1 , повідомленням Генеральної прокуратури України про неподання ОСОБА_1 декларації, повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про необхідність ОСОБА_1 подати декларацію, роздруківкою з веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Ч. 3 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією, - є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 01 квітня 2019 року.

Матеріалами справи засвідчується, що 04 квітня 2019 року Генеральна прокуратура України надіслала Національному агентству з питань запобігання корупції повідомлення про факт неподання ОСОБА_1 після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік. У повідомленні зазначено останнє місце роботи і посаду ОСОБА_1 , місце її проживання. Указане повідомлення Генеральної прокуратури України було отримане Національним агентством з питань запобігання корупції 08 квітня 2019 року (а. с. 17).

За приписами п. 7 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 вересня 2016 року №19, у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію.

08 травня 2019 року Національним агентством з питань запобігання корупції складено та надіслано ОСОБА_1 повідомлення, у якому вказано, що за результатами контролю щодо своєчасності подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 не подала після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (а. с. 40).

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виявлено Національним агентством з питань запобігання корупції 08 травня 2019 року.

Станом на 08 травня 2019 року особами, які уповноважені були складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, були посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), Національного агентства з питань запобігання корупції.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Однак протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 посадовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції складений не був, натомість ними 19 листопада 2019 року надіслано до Національної поліції повідомлення Генеральної прокуратури України від 04 квітня 2019 року про факт неподання ОСОБА_1 декларації та послідовність її дій з ІТС Реєстр (а. с. 14-15, 17, 18-20).

Що стосується доводів особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, та прокурора щодо необхідності обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення з моменту зібрання доказів та складення на основі їх аналізу протоколу про адміністративне правопорушення, то суд вважає їх таким, що не ґрунтуються на нормах КУпАП, оскільки дії, спрямовані на виявлення правопорушення, збирання доказової бази у справі та складення за результатами цих дій протоколу про адміністративне правопорушення, є різними стадіями процесуальної діяльності як за своєю суттю так і за наслідками.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був скерований до суду 20 лютого 2020 року, тобто після спливу трьох місяців з дня виявлення адміністративного проступку.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Позаяк на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 45 Закону України "Про запобігання корупції", ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 172-6, 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук