Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., захисника адвоката Сідун О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/392/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , місце роботи Мукачівське МУВГ, визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Із протоколу про порушення митних правил №4445/30500/19 від 13. 11. 2019 та постанови судді від 19. 02. 2020 вбачається, що 13. 11. 2019 о 12 год. 01 хв. в зону митного контролю на ділянку Виїзд на смугу «Зелений коридор» з України митного посту «Косонь» п/п "Дзвінкове" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «SKODA SUPER B» реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_1 під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ). В даному транспортному засобі в якості пасажира знаходився громадянин України ОСОБА_1 який прямував у приватних справах із України в Угорщину. Для митного контролю громадянином ОСОБА_1 було подано документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 18. 08. 2017.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 22. 10. 2018 об 16: 56: 06 через пункт пропуску пост «Астей» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», з номерним знаком Чехії НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, в ході опитування громадянина ОСОБА_1 було з`ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч. 1 ст. 381 Закону України №4495-УІ від 13. 03. 2012.

У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України вчасно, у зв`язку із тим, що автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , знаходиться у несправному стані .

-2-

В зв`язку зі скрутним матеріальним становищем громадянин ОСОБА_1 не має можливості відремонтувати та розмитнити вищевказаний транспортний засіб. До митного органу із відповідною заявою щодо продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України громадянин України ОСОБА_1 не звертався.

Станом на 13. 11. 2019 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту. Зі слів ОСОБА_1 , транспортний засіб «TOYOTA AVENSIS», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 є 2005 року випуску.

Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет (сайт «AUTO.RIA») від 13. 11. 2019, вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS », становить 6700 доларів США, що згідно з курсом НБУ на 13. 11. 2019 (1долар США = 24.451896 грн.) становить 163 827(сто шістесять три тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 70 коп.

На думку органу, що склав протокол про порушення митних правил та суду першої інстанції, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого більше ніж на тридцять діб), за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 470 МК України.

На постанову судді, 17. 03. 2020 через поштове відділення захисник Сідун О.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020 щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки така прийнята судом у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявності клопотання захисника про відкладення розгляду справи, чим порушено право особи на справедливий судовий розгляд та без належного з`ясування всіх фактичних обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства України. На її думку, працівниками митниці під час складання адміністративного протоколу та судом під час розгляду справи, безпідставно проігноровано пояснення ОСОБА_1 про те, що причиною знаходження автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», номер кузова № НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , на території України, є його несправний стан. У зв`язку з наведеним та із посиланням на положення ст. ст. 8, 61 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 17, 18, 24, 54, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 458, 489 МК України, вважає, що у суду першої інстанції були підстави для звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю. Також просить врахувати, що ОСОБА_1 у зв`язку з скрутним матеріальним становищем не мав можливості відремонтувати та розмитнити зазначений транспортний засіб, хоча мав такий намір, про що на її думку, свідчить те, що на сьогоднішній день зазначений автомобіль розмитнений. Одночасно адвокат Сідун О.С в інтересах ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 19. 02. 2019, посилаючись на те, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без її та ОСОБА_1 участі та без врахування поданого раніше клопотання захисника про відкладення розгляду справи.

-3-

Будучи неодноразово належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_5 , за участю його захисника адвоката Сідун О.С., яка не заперечила про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_5 , який обізнаний про час та місце рогляду апеляційної скарги, що не може розцінюватися як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Сідун О.С., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання захисника - адвоката Сідун О.С., подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Окільки матеріали справи не містять даних про повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про судове засідання у справі щодо нього на 19. 02. 2020, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про порушення митних правил підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

-4-

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Частиною 6 статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Згідно ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 6 статті 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

У відповідності до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 частини 1 статті 4 МК України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку визначеного ст. 95 МК України (ст. ст. 90, 93 МК України).

-5-

В п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Приписами ч. 6 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу або конфіскації таких транспортних засобів.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується такими доказами у справі: протоколом про порушення митних правил №4445/30500/19 від 13. 11. 2019, даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; службовою запискою головного державного інспектора митного посту «Косонь» п/п «Дзвінкове» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 від 13. 11. 2019 та іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а тому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника Сідун О.С. в інтересах ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність врахування, долученої до апеляційної скарги довідки ПП ОСОБА_7 про знаходження належного ОСОБА_1 легкового автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» у несправному стані з 02. 02. 2019 по 03. 11. 2019, не заслуговують на увагу, з таких підстав.

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 2 статті 95 МК України встановлено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31. 05. 2012, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місце знаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту, в ході розгляду справи не здобуто. Не вбачається таких даних із наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 13. 11. 2019.

-6-

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, що виразилися у перевищенні встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більш ніж на тридцять діб.

Щодо покликання захисника Сі дун О.С. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у її та ОСОБА_1 відсутності, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені права ОСОБА_5 поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та належного повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Сідун О.С., поданої в інтересах ОСОБА_1 щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Між тим апеляційним судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили про малозначність такого порушення. Більше того, на думку апеляційного суду, стягнення застосоване судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 накладено із належним врахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» №395-ІХ від 19. 12. 2019, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Сідун О.С., в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки

-7-

суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника Сідун О.С., подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020.

Апеляційну скаргу захисника Сідун О.С., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 02. 2020 щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: