Справа № 496/4473/20
Провадження № 3/496/2605/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 2 ст. 184, ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, відповідно до якого вона, 05.10.2020 року в м. Біляївка Одеської області, неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по догляду за дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не відвідують навчання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день, час та місце судового засідання була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст. 245 вказаного Кодексу завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 280 даного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, дії ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення було кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, однак її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а суть протоколу про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП повторно протягом року.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а 2 частиною цієї статті встановлена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, впротоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не розкрита, а саме: відсутні дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, в протоколі не зазначено, який саме обов`язок мала виконати ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом і його конкретною правовою нормою таке зобов`язання передбачене.

Сама по собі вказівка в протоколі про те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки по догляду за дітьми не є свідченням її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Крім того, 19.10.2020 року гр-ка ОСОБА_1 порушила ст. 44-3 КУпАП, а саме: біля 11.00 год. в м. Біляївка Одеської області на торгівельному ринку здійснювала продаж речей без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641.

Так, диспозицією статті 44-3 КУпАП (в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення) визначено, що об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 31 грудня 2020 року.

Згідно п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року (в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення), на території України на період дії карантину забороняється: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 083058 від 19.10.2020 року, поясненням ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ст. 44-3 КУпАП (в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення) порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Судом враховано, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави та громадянам, а тому суд вважає за можливе звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 44-3, 184, 252, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Громадянку ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина