ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1394/20
провадження № 3/753/1176/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшисправу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11.01.2020 року, ОСОБА_1 , за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї , а сааме умисні дії психологічного характеру, що могли завдати шкоду здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також у протоколі ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що свариться з дружиною через те, що вони з дружиною розлучаються, а дружина не хоче залишити його квартиру та піти. В стані алкогольного сп`яніння не перебував, він взагалі не зловживає алкоголем.

ОСОБА_2 надала суду пояснення, що вони з ОСОБА_1 дійсно перебувають у процесі розлучення, проте вона не має куди піти з дитиною. ОСОБА_1 постійно її цькує та знущається з неї. Також одного разу побив дитину, останній раз зламав шафу та викинув диван, тепер вона вимушена спати з дитиною на підлозі. ОСОБА_2 додала, що вона працює на декількох роботах, щоб забезпечити себе і дитину, намагається якомога менше часу проводити в квартирі, коли там є ОСОБА_1 , проте він все одно постійно до неї чіпляється. 11.01.2020 року ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши протокол серії АА № 969019 від 16.01.2020 року, заяву ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 969019 відповідає вимогам 256 КУпАП, а викладені у ньому обставини підтверджуються наявними у справі доказами та поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими ними у судовому засіданні.

Разом з тим, викладена у протоколі обставина стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не доведена матеріалами справи та спростовується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильства в сім`ї, а саме умисних дій психологічного характеру, що могли завдати шкоду здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами та доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу на користь держави.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушення слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя