Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/1168/20 3/385/747/20
02.12.2020 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.10.2020 року, близько 10 год., будучи фізичною особою-підприємцем, у приміщенні власного магазину, що в АДРЕСА_1 , здійснювала продаж товарів клієнтам без засобів індивідуального захисту, а саме: медичної маски, респіраторів, антисептику, чим своїми діями порушила вимоги ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Постанови КМ України від 22.08.2020 року № 50.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнала, просить суд врахувати, що весь день перебувала у масці, зважаючи на те, що в магазині нікого не було, вона зняла захисну маску та мала намір іти до свого місця проживання, оскільки здійснювала догляд за хворим чоловіком, коли зайшли до магазину двоє покупців та інспектор поліції, який відразу зробив їй зауваження про відсутність захисних засобів. Просить суд справу закрити на підставі ст. 22КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також здобутих під час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ (далі Закон №1645-ІІІ) від 6 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно статті 29 Закону № 1645-ІІІ, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України № 530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до положень ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 карантин продовжено до 24 квітня 2020року, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291- до 11 травня 2020року, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343до 22 травня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392до 22 червня 2020року, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500- до 31 липня 2020року, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641до 31 серпня 2020року, Постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 до 31 жовтня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року № 956 до 31 грудня 2020 року.

Згідно з вимогами п. 10 постанови КМУ від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 10.10.2020 року, близько 10 год., будучи фізичною особою-підприємцем, у приміщенні власного магазину, що на АДРЕСА_1 , здійснювала продаж товарів клієнтам без засобів індивідуального захисту, а саме: медичної маски, респіраторів, антисептику, чим своїми діями порушила вимоги ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Постанови КМ України від 22.08.2020 року № 50.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вищевикладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР № 161856 від 10.10.2020, згідно якого ОСОБА_1 10.10.2020 року, близько 10 год., будучи фізичною особою-підприємцем, у приміщенні власного магазину, що на АДРЕСА_1 , перебувала без засобів індивідуального захисту, а саме: медичної маски, респіраторів, антисептику, чим своїми діями порушила вимоги ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Постанови КМ України від 22.08.2020 року № 50 /а.с.1/;

- поясненнями ОСОБА_1 про те, що дійсно вона 10.10.2020 року, близько 10 год., будучи фізичною особою-підприємцем, перебувала у своєму магазині, що на АДРЕСА_1 , зважаючи на те, що в магазині нікого не було, вона зняла захисну маску та мала намір іти до свого місця проживання, коли зайшли до магазину двоє покупців та інспектор поліції, який відразу зробив їй зауваження про відсутність захисних засобів /а.с. 2/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд не вбачає.

Таким чином, своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, можуть бути визнані малозначними.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, здійснює догляд за хворим чоловіком, від її дій шкідливих наслідків не настало, вважаю, що на підставі ст. 22 КУпАП за можливе визнати вчинене правопорушення малозначним, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя : М. М. Ханас

Дата документа 02.12.2020