Справа №705/4805/20
3/705/3099/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик Ольга Володимирівна, за участю прокурора Закутнього Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Костюківка Теплицького району, депутат Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020, а декларація фактично подана 11.08.2020.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказував, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки остання без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Тому прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 щиро розкаялася у вчиненому, просила суворо не карати та вказувала що вона проживає у с.Затишок Уманського району та у неї відсутній Інтернет, не має комп`ютера, зважаючи на вік, вона не вміє самостійно користуватися Інтернетом та комп`ютером, тому вона не змогла отримати електронний підпис та вчасно подати декларацію. У селі її порадили поїхати до м.Умань для отримання цифрового підпису, однак через карантин не змогла виїхати до міста, щоб отримати відповідний електронний підпис.

Суддя, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративні корупційні правопорушення та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а в відповідних випадках мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020, а декларація фактично подана 11.08.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає в разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень в цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» (в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого правопорушення) зобов`язані щорічно до 1 червня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності посадові особи, які винні у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних на те причин.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави дійти висновку, що саме по собі невчасне подання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Склад вказаного адміністративного правопорушення утворюється лише в разі поєднання двох факторів в сукупності, зокрема невчасне подання декларації та відсутність поважних причин невчасного подання цієї декларації, які повинні бути виявлені.

В своїх поясненнях в суді ОСОБА_1 вказувала на те, що у неї вдома відсутня мережа Інтернет та вона не змогла отримати електронного цифрового підпису.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували неможливість подати щорічну декларацію за 2019 рік у весь період часу, який передбачений законом для її подання (тобто з 01.01.2019 до 01.06.2019), а тому суд вважає, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП при застосуванні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вперше, враховуючи також визнання ОСОБА_1 своєї провини і розкаяння у вчиненні адміністративного правопорушення, а також той факт, що від вчинення даного адміністративного правопорушення не настало істотних негативних наслідків, суддя приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП і необхідності звільнення її від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, 172-6, 251, 252, 276, 279, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом десяти днів, з дня її винесення, через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя О.В. Білик