Справа № 462/6580/19 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/121/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сотника О.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сотника О.І. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 січня 2020 року,

встановив:

цією постановою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11.10.2019 року о 21.15 год. по вул. Широка, 1 у м. Львові, керував автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Сотник О.І. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому нерозбірливо зазначено ПІБ особи, яка складала даний протокол, а відтак не видається можливим встановити чи дана особа мала таке право; не вказано вірно відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так в протоколі вказано, що ОСОБА_1 тимчасово не працює. Однак наведене не відповідає дійсності; в протоколі в графах «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» - виконані не ОСОБА_1 , а невідомою йому особою. Пояснення також виконані не ОСОБА_1 , а невідомою особою, тобто є підробленими.

Наполягає, що протокол не був підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 . Крім цього, за відсутності підпису ОСОБА_1 не дотримано вимог щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що свідчить відсутність відмітки про роз`яснення таких прав.

Вважає, що суд залишив поза увагою той факт, що ним, адвокатом Сотником О.І., під час судового засідання зверталася увага на те, що протокол не відповідає вимогам й в частині зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у копії наданій ОСОБА_1 відсутня така інформація. Натомість в «оригіналі» протоколу міститься година, що може свідчити про те, що відомості до протоколу вносилися вже після підписання Мамушем М.І. такого.

Зазначає, що в матеріалах адміністративної справи містяться пояснення 11.10.2019 року. Однак прізвище особи, яка відбирала пояснення виконано нерозбірливо, а відтак не можливо ідентифікувати таку, крім цього, в поясненнях в графі «підпис особи, яка отримує пояснення» відсутній підпис інспектора поліції, який відбирав такі пояснення та заповнював зміст бланку пояснень зі слів вказаних осіб.

Звертає увагу, що судом було вирішено викликати для допиту інспекторів поліції та свідків складення протоколу, однак фактично в жодному судовому засіданні не було допитано працівників поліції та інших свідків, які не з`явилися, незважаючи на задоволення клопотання про виклик таких.

На думку апелянта, надані пояснення свідком ОСОБА_2 є непослідовні та нічим не підтвердженні, спростовуються матеріалами справи, які не узгоджуються із твердженнями останнього.

Підкреслює, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не встановлено місця події, судом не встановлено часу вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ адвоката Сотника О.І., який підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи, проте просив судове засідання проводити у його відсутності, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні адмiнiстративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД 223418 від 11 жовтня 2019 року; письмовим поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом інспектора поліції.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, невідповідності самого протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскарження зазначених дій та результатів за наслідками складеного протоколу.

Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не допитано свідків, працівників поліції, оскільки апелянт не вказує, які саме обставини мали б навести чи спростувати останні.

При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу адвоката Сотника О.І. слід залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 січня 2020 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сотника О.І. залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 січня 2020 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук