Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Гонгало Н.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Костюка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 10.09.2020, о 09 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , у м.Житомирі по вул. Хлібній, 42, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою провадження у справі закрити. При цьому, звертає увагу, що зміст оскаржуваної постанови грубо порушує вимоги ст.283 КУпАП, зокрема судом першої інстанції не зазначено від якого саме огляду він відмовився, не зазначено про порядок проходження цього огляду, не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис обставин подій, не визначений порядок сплати призначеного стягнення, як і наслідки невиконання адміністративного стягнення. Зазначає, що з постанови суду незрозуміло в чому він конкретно визнаний винним у керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи у відмові у проходженні огляду. Наголошує, що судом безпідставно визнано допустимими доказами письмові пояснення свідків (недопитані судом) та порушено його право на захист, тобто порушено при розгляді справи норми ст.268 КУпАП. Наголошує, що працівниками поліції під час зупинки його транспортного засобу порушено вимоги Закону України «Про національну поліцію», за відсутності жодних обґрунтованих підстав для затримання його автомобіля. Також, працівники поліції порушили вимоги законодавства щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча обов`язок пройти огляд, так і відповідальність за відмову в проходженні настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду. Зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, оскільки не перебував в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння, а їхав зранку на роботу. Наголошує, що в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння. Також, вважає, що працівниками поліції порушено порядок оформлення протоколу відносно нього, зокрема в зазначеному протоколі відсутня відповідна відмітка та його підпис, як особи котра притягається до адміністративної відповідальності, про роз`яснення його прав передбачених ст.ст.55, 56, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Звертає увагу, що працівниками поліції порушені норми п.7 ст.266 КУпАП, а саме не відсторонено його від керування транспортним засобом. Також, наголошує на набранні чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 (в редакції 20.12.2019), тому до правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, вчинених після 01.07.2020 має застосуватись ст.286-1 КК України, а вище зазначена норма КУпАП, втратила чинність. Посилаючись на це, вважає, що справу відносно нього слід закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Костюка С.М. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290992 від 10.09.2020 вбачається, що 10.09.2020, о 09 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , у м.Житомирі по вул. Хлібній, 42, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Апеляційний суд звертає увагу, що вище зазначені норми КУпАП, Інструкції та Порядку не вимагають фіксування факту відмови виключно у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 посилається в своїй апеляційній скарзі. При цьому, з урахуванням відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, письмове оформлення направлення з цього приводу не має процесуального сенсу.

Згідно матеріалів справи №29511388/20, працівником поліції було виявлено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, порушення мови та координації рухів, розширенні зіниці очей, що повільно реагують на світло. Останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі у встановленому порядку відмовився у присутності двох свідків. Як наслідок, щодо ОСОБА_1 було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вважає апеляційний суд, зазначений протокол є відповідним вимогам ст.256 КУпАП, зокрема у ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Цей протокол підписано особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і свідками. Крім того, при складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, що останній засвідчив власноручно своїм підписом, як і те, що відповідні пояснення буде надавати в суді (а.с.1).

Висвітлено в цьому протоколі й факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку ним огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, який підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що спростовує апеляційні посилання ОСОБА_1 на відсутність у цьому протоколі зазначення дій спрямованих на його ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що вони дійсно були присутні під час складання цього протоколу, при них ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що ними засвідчено їх підписами в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290992 від 10.09.2020 (а.п.1)

При цьому, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду

Разом з цим, обидва свідка зазначили в суді апеляційної інстанції, що підписані ними письмові пояснення (а.с.2, 3), при них особисто працівниками поліції не заповнювались, фактично вони поставили свої підписи на чистих бланках пояснень, що в цих бланках поясненнях записано працівниками поліції вони не знають, оскільки не ознайомлюючись з їх змістом.

Таким чином, наявні в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2, 3), викликають сумніви в їх допустимості як доказу, а тому до уваги апеляційним судом не беруться, та визнаються недопустимими доказами у справі №295/11388/20.

При цьому, у відповідності п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 01.12.2015 №1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), а тому до матеріалів справи належно було долучено рапорт поліцейського капрала поліції поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області Ченцової І., та відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції. (а.п.4, 5)

При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В ході розгляду справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах справи №№295/11388/20, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290992 від 10.09.2020 (а.п.1), показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 даними останніми в суді апеляційної інстанції, згідно яких в їх присутності 10.09.2020 працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте водій ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в їх присутності, рапортом поліцейського капрала поліції поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області Ченцової І. (а.п.4), відеозаписом із нагрудного відеореєстратора працівника поліції. (а.п.5)

При цьому, як вбачається з дослідженого відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.п.5), цим відеозаписом чітко зафіксований факт того, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (як на місці зупинки та і в медичному закладі), який йому запропонували працівники поліції пройти у встановленому порядку після того, як запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та були предметом дослідження в ході судового розгляду справи судом першої інстанції з наданням їм належної оцінки в оскарженій постанові.

В даному випадку апеляційний суд звертає увагу, що в рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), ЄСПЛ зазначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018. Зазначений Закон не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки на час вчинення останнім дій пов`язаних з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, ч.1 ст.130 КУпАП була та залишається чинною.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

Визнати в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недопустимими доказами.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун