П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участю осіб, стосовно яких складені протоколи про адміністративні правопорушення - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвокатів - Романюка Є.В., Спінова С.А., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій наявне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до постанови,09 березня 2019 року о 03 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Ентузіастів, 1 в м. Києві, керуючи автомобілем «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 б, 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України, не врахувала дорожньої обстановки, виїхала на смуху руху для зустрічного транспорту, де допустила зіткнення з автомобілем «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював розворот ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цією ж постановою провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 218579 від 09 березня 2019 року, складеного стосовно ОСОБА_2 за порушення ним п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.4, 101 Правил дорожнього руху України, та згідно з яким, останній 09 березня 2019 року о 03 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Ентузіастів, 1, керуючи транспортним засобом «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , перед розворотом ліворуч, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що здійснюючи розворот, ОСОБА_2 рухався посередині обох смуг та не надав відповідних сигналів про здійснення маневру, у зв`язку з чим закрив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року скасувати, постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а стосовно неї - ОСОБА_1 , провадження закрити за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення, вважаючи прийняту постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що постановлена без всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, які мали суттєве значення для прийняття правильного рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції прийшов до хибних висновків, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме ОСОБА_2 перед розворотом повинен був зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, увімкнути відповідний покажчик повороту та врахувати дорожню обстановку під час руху і переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що в даній ситуації ОСОБА_2 зроблено не було. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що її вимушений виїзд на зустрічну смугу при об`їзді автомобіля під керуванням ОСОБА_2 не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки виконуючи маневр розвороту з траєкторією із заїздом направо, саме водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, не пропустивши її транспортний засіб, який знаходився на перехресті і рухався по головній дорозі.

Крім того вказує, що у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у суду, при прийнятті рішення про закриття провадження у справі, не було повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, як і наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні.

Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року з огляду на те, що повний текст оскаржуваного рішення був отриманий 03 липня 2020 року.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Романюка Є.В. на підтримання доводів як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і доводів апеляційної скарги про скасування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Спінова С.А., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи встановлено, що копія постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року не була вручена чи направлена учасникам судового провадження протягом трьох днів з дня її винесення, як це передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП. За твердженням ОСОБА_1 , копію оскаржуваного судового рішення вона отримала 03 липня 2020 року, що знайшло підтвердження матеріалами справи (а. с. 161), а апеляційну скаргу подала 13 липня 2020 року (а. с. 163-168).

За таких підстав слід вважати причину пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді поважною, у зв`язку із чим він підлягає поновленню, а клопотання таким чином - задоволенню.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови суду першої інстанції, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати всі обставини зазначені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколами про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом в цілому дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 218579 від 09 березня 2019 року, складеного стосовно ОСОБА_2 за порушення ним п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.4, 101 Правил дорожнього руху України, останній 09 березня 2019 року о 03 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Ентузіастів, 1, керуючи транспортним засобом «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , перед розворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а. с. 2).

ОСОБА_2 як в суді першої, так і в апеляційній інстанції, заперечуючи свою вину в порушенні Правил дорожнього руху України, дав пояснення відповідно до яких,він рухався у лівій смузі руху від мосту «Патона» в сторону Русанівської набережної, керуючи автомобілем «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , та за 50 метрів до місця розвороту, увімкнув лівий покажчик повороту при цьому знаходячись на проїзній частині в крайньому лівому положенні. В цей час, коли він почав здійснювати розворот, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду нього також у крайній лівій смузі руху, з метою здійснити обгін його автомобіля, раптово виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому перетнувши подвійну суцільну розмежувальну смугу, де і відбулось зіткнення транспортних засобів. Зауважив, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на зустрічній смузі дорожнього руху, і вважає, що вказана пригода сталося з вини саме водія автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки остання здійснювала маневр обгону, що на даній ділянці дороги заборонено.

При цьому, водій ОСОБА_1 , стосовно якої працівниками поліції був складений протокол за те, що 09 березня 2019 року о 03 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, виїхала на дорогу для зустрічного руху та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , який виконував розворот ліворуч, вину свою у порушенні п.п. 2.3 (б), 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України не визнала та пояснила наступне.

09 березня 2019 року о 03 годині вона керувала автомобілем «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухалась по Русанівській набережній в сторону метро «Лівобережна» в крайній лівій смузі руху. На під`їзді до Т-подібного перехрестя між Русанівською набережною та вул. Ентузіастів, водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 почав рухатися посередині обох смуг для руху по Русанівській набережній. Жодних сигналів про будь-який маневр водій не показував. Зрівнявшись з перехрестям, водій ОСОБА_2 почав зупинятися на зелене світло світлофору, не включаючи будь-яких сигналів про майбутній маневр і на маленькій швидкості почав рухатися в праву сторону. Оскільки такі дії водія ОСОБА_2 вона розцінила як зменшення швидкості для повороту на вул. Ентузіастів, то вона вирішила об`їхати його транспортний засіб з лівої сторони із невеликим заїздом на зустрічну смугу руху. Об`їжджаючи перешкоду з лівої сторони, вона попередила про свій маневр, подаючи при цьому світлові та звукові сигнали та зменшила швидкість. Автомобіль «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , в цей час вже майже знаходився поперек траєкторії руху її автомобіля та призупинився. При відсутності перешкод для руху, вона продовжила свій рух і коли виїхала на перехрестя, помітила, що автомобіль «Mersedes Benz» різко зробив розворот і розпочав рух у бік її транспортного засобу. Вона, намагаючись уникнути зіткнення, почала вивертати кермо ще більше у ліву сторону на зустрічну смугу руху, задля попередження дорожньо-транспортної пригоди, але водій ОСОБА_2 не відреагував на її маневр, додав швидкості, в результаті чого сталося зіткнення їх транспортних засобів.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини в порушенні п.п. 2.3 (б), 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України, її винуватість, у тому числі, підтверджується наявними матеріалами провадження, які досліджені судами першої і апеляційної інстанцій, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 218580 від 09 березня 2019 року (а. с. 1), схемою місця ДТП від 09 березня 2019 року (а. с. 3), яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без будь-яких зауважень та застережень, фотознімками (а. с. 47-63, 79-90).

Відповідно до п. 11.2 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно п. 11.4 цих Правил, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Однак, в супереч наведеним вимогам ПДР України, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Honda Civic», здійснюючи обгін автомобіля «Mersedes Benz», виїхала на смугу руху для зустрічного транспорту, де й сталось зіткнення транспортних засобів.

Твердження ОСОБА_1 про те, що її вимушений виїзд на зустрічну смугу при об`їзді автомобіля під керуванням ОСОБА_2 не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, - не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається із схеми дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення автомобілів «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , мало місце на лівій зустрічній стороні проїзної частини вул. Русанівська набережна на відстані 4,9 м. від лівого краю проїзної частини та на відстані в повздовжньому напрямку 5,9 м. до базової лінії.

При цьому, виходячи із зафіксованих в схемі пошкоджень транспортних засобів (а. с. 3), на автомобілі «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , наявні пошкодження переднього бамперу, переднього лівого крила та передньої лівої фари, на автомобілі «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодження на передньому бампері, передній правій фарі, передньому правому крилі та передній правій двері.

З огляду на наведене, беззаперечно вбачається, що зіткнення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сталось під час здійснення водієм автомобіля «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , маневру розвороту, та виїзду водія автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою його обгону, на смугу руху для зустрічного транспорту.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про те, що до перехрестя водій автомобіля «Mersedes Benz» рухався посередині обох смуг руху, не подавав жодних сигналів про намір здійснити лівий розворот, на перехресті на зелений сигнал світлофора почав зупинятись, на маленькій швидкості почав рухатись в праву сторону фактично знаходячись поперек траєкторії руху її автомобіля та призупинився, а потім різко зробив розворот та почав рухатись в її напрямку, - то вони нічим по справі не підтверджуються, не узгоджуються з об`єктивними даними, зафіксованими на схемі дорожньо-транспортної пригоди, долученими до справи фотознімками, в тому числі і відносно місць розташування транспортних засобів після їх зіткнення, а також швидкості її руху (а. с. 35-36), а тому на увагу не заслуговують.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим настали наслідки у виді події дорожньо-транспортної пригоди, що призвели до механічних пошкоджень транспортних засобів, ґрунтується на належній оцінці судом всіх матеріалів справи та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, а тому протилежні доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , - є неспроможними.

Будь-яких інших обставин, які б залишилися не з`ясованими та мали істотне значення для правильного вирішення справи, під час апеляційного розгляду не встановлено.

А тому, враховуючи наведене, твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про неповноту з`ясування обставин справи, що вплинуло на правильність прийнятого судом рішення, є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на те, що стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за недотримання ним, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, п.п. 2.3 (б), 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху України, - не свідчить про обопільність їх вини у дорожньо-транспортній пригоді.

Отже, суд першої інстанції, надавши всім доказам по справі належну оцінку, в їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення нею п.п. 2.3 (б), 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України.

За встановлених обставин дорожньо-транспортної пригоди, суд вмотивовано закрив провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях порушень п.п. 1.5, 2.3б, 10.4, 10.1 ПДР України, а звідси складу вказаного адміністративного правопорушення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.

Оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, то суд, ґрунтовно прийшов до висновку про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у суду, поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, повноважень на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, як і наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не узгоджуються з приписами ст. 280 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження за цим правопорушенням закрито на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, та, одночасно, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій