КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 756/8620/20
Номер провадження: 33/824/3759/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бондар О.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 09.07.2020 року о 03:30 годин ОСОБА_1 в м. Києві на проспекті Героїв Сталінграда, 38 в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Опель, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та закрити провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що не згодний з прийнятим судом рішення, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Крім того, апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням процесуального порядку і не може бути предметом судового розгляду та використаний для доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як звертає увагу апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 336872 від 09.07.2020 немає ознак адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617, так як у протоколі зазначений транспортний засіб OPEL ASTRA номерний знак НОМЕР_1 , який є легковим автомобілем відповідно до технічного паспорту та витягу з централізованої бази МТСБУ, а відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки, у зв`язку з чим, у протоколі невірно визначена відповідальність за порушення пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що призводить до неможливості притягнення його до відповідальності, а протокол про адміністративне правопорушення, який складений з грубим порушенням процесуального порядку, не може бути предметом судового розгляду та використаний для доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на висновок судді про те, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 336872 від 09.07.2020 р., поясненнями та відео з диску, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії БД, а не серії ДПР18 № 336872 від 09 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнаний належним та беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом, як встановлено судом у стані алкогольного сп`яніння, хоча його огляд у КМНКЛ «Соціотерапія» проводився на стан наркотичного сп`яніння і саме про такий стан сп`яніння зазначалось у згаданому вище протоколі оскільки під час його складання не в повній мірі були дотримані вимоги законодавства, а огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням відомчих інструкцій.

Зокрема, як прямо передбачено пунктами 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища, як це передбачено п. 12 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу, зокрема сечі.

Згідно з пунктами 15-17 цього ж розділу, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Незважаючи на вказані вище вимоги Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу, під час огляду ОСОБА_1 в КМНКЛ «Соціотерапія» не проводилася, що підтверджуються завіреною копією акту медичного огляду ОСОБА_1 , яка була отримана захисником у встановленому законом порядку та надана суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду.

При цьому, посилання лікаря-нарколога у відповідному акті на те, що обстежуваний протягом однієї години пив воду маленькими ковтками та не намагався здати сечу, не може служити підставою для не проведення лабораторного дослідження, оскільки, згідно наведених вище вимог Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 (п. 13) для дослідження біологічного середовища могла використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи протягом тривалого часу неможливо взяти зразки сечі.

Виходячи з вищенаведеного, а також положень п. 22 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 про те, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, суд апеляційної інстанції не може визнати Висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2020 року № 004218, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання стимуляторів (амфетамін), згідно МКХ - 10 клінічно F150, оскільки, на переконання суду, цей висновок було складено з порушенням вказаної вище Інструкції.

Наведені обставини дозволяють стверджувати про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим більше у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у постанові судді, оскільки докази такого сп`яніння у справі відсутні, а в оскаржуваному судовому рішенні вони загалі не наведені.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягаєзадоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Родіонов С.О.