ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1309/20 Справа № 205/5852/20 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року водій ОСОБА_1 23 липня 2020 року о 00:50 год. у м. Дніпрі на вул. Д.Галицького в районі будинку №9Ж керував автомобілем «Chevrolet», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений зі згоди останнього у встановленому порядку із застосуванням спеціального технічного засобу - приладу Драгер ARНК 0569 у присутності двох свідків. За результатами проведеного огляду, зміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 0,36 відсотка. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження закрити.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 03 жовтня 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що судом було розглянуто справу за його відсутності та не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи. Зазначає, що не керував транспортним засобом, пив пиво, але безалкогольне. Вказує на не надання йому сертифіката на відповідність «Драгера». Звертає увагу, що йому не було надано можливості перечитати протокол та внести додаткові зауваження. Зазначає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 09 вересня 2020 року. З матеріалів слідує, що оскаржувану постанову було винесено за відсутності ОСОБА_1 , апеляційна скарга останнім подана до відділення Нової пошти 10 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувану постанову було винесено за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови останній отримав 03 жовтня 2020 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою "Драгера", результати огляду - 0,36 проміле; відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пройшов у присутності двох свідків огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою "Драгера", результати огляду - 0,36 проміле; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Крім того, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , зазначених останнім власноручно у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146076, він не заперечує факту вживання алкогольних напоїв, а саме пива.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції було розглянуто справу за його відсутності, з посиланням на порушення права на особисту участь у розгляді справи та надання пояснень, не є обґрунтованим з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи судом належним чином було повідомлено ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, а саме шляхом направлення за місцем проживання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду, яку останній отримав завчасно, а саме 17 серпня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.9).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146076 від 23 липня 2020 року було складено у присутності ОСОБА_1 , та в ньому міститься підпис останнього про те, що його повідомлено, зокрема, що розгляд адміністративної справи відбудеться в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

При цьому ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату і час розгляду справи, до суду жодного разу не з`явився, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи, що свідчить про його ухилення від участі у розгляді справи та безпідставне умисне затягування її розгляду.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського Суду з прав людини суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП обгрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції під час розгляду справи прав ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді справи та надання пояснень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 , зокрема, не заперечував факту керування транспортним засобом. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час надання пояснень ОСОБА_1 будь-яких заперечень чи зауважень не мав.

Що стосується доводів апелянта з відсутності в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу "Драгер",суд не приймає їх до уваги, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер", під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляв.

Крім того, як слідує з матеріалів справи огляд проводився за добровільною згодою ОСОБА_1 у присутності двох свідків, за результатами огляду складено відповідний акт та роздруковані на папері його показники, які долучені до матеріалів справи. Вищевказаний акт огляду був підписаний ОСОБА_1 без будь - яких зауважень.

Що ж стосується посилання на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_1 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот