КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/94/2020 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Лісовська О.В.
Категорія ч.1 ст. 184 КУпАП. Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Крушинського В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 51 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Суд першої інстанції встановив, що 04.07.2020 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 , неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо свого сина - малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився у квартирі замурзаний, у брудному одязі, неохайний та голодний, при цьому санітарно-гігієнічний стан помешкання не відповідав нормам.

Не погоджуючись із постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки, судом першої інстанції розглянуто справу у її відсутність, що позбавило її можливості реалізувати свої процесуальні права, рішення суду незаконне та необґрунтоване; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вона дбає про дитину, належним чином виконуючи свої обов`язки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника Крушинського В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимогам ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП, якою регламентовано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а у її відсутність така справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне оповіщення її (особи) про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому з об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає в: ухиленні батьків або осіб, які їх змінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру милосердя, забезпечення рівності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №137126 від 04 липня 2019 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, а саме дитина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 замурзаний, в брудному одязі, неохайний та голодний; санітарно-гігієнічний стан житла не відповідає нормам, чим вчинилаправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість не визнала та пояснила, що її дитина проживає в належних умовах, санітарно-гігієнічний стан житла задовільний; те, що на день складання протоколу про адміністративне правопорушення дитина була голодна, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 в той день придбала продукти в магазині та нагодувала свою дитину; також зазначила, що про дитину постійно піклується бабуся; з того часу як дитина знаходиться у дитячому будинку «Берізка», вона постійно її відвідує; пройшла курс навчання «Школа батьківства для сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах» та здобула кваліфікацію дитячого психолога-консультанта, також зазначила, що має вищу освіту, постійне місце роботи, отримує достатню зарплатню, має постійне місце проживання, що дає їй можливість створити необхідні умови для проживання її малолітнього сина та його виховання. На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надала суду апеляційної інстанції:

- довідку з департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради, Київський міський будинок дитини «Берізка» від 15 листопада 2019 року за №061/150-843, що в період перебування її сина ОСОБА_10 в дитячому будинку «Берізка» з 16.07.2019 по 15.11.2019 відвідала його 86 разів;

- довідку з департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради, Київський міський будинок дитини «Берізка» від 12.02.2020 за №061/150-123, що в період перебування її сина в дитячому будинку «Берізка» з 15.11.2019 по 11.02.2020 відвідала його 63 рази;

- акт обстеження умов проживання від 26.12.2019 року, за яким умови проживання - задовільні.

- довідку Київського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24 лютого 2020 року за №04/0013 про проходження курсу навчання «Школа батьківства для сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах», свідоцтво від 26.11.2019 про те, що ОСОБА_1 здобула кваліфікацію дитячого психолога-консультанта;

- довідку про те, що вона працює на посаді менеджера з продажу в ПАТ ВКФ «Розум» і має доходи від 19.02.2020 за №823;

У судовому засіданні захисник Крушинський В.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - рідні та знайомимі ОСОБА_1 - пояснили, що ОСОБА_1 належним чином піклується про свого сина ОСОБА_10 ; він проживає в нормальних умовах, поведінка і розвиток дитини відповідають його віку, також підтвердили і те, що бабуся допомагає у вихованні і піклуванні ОСОБА_10 ; ОСОБА_1 любляча та турботлива мати.

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - фахівці із соціальної роботи органу опіки і піклування Деснянської РДА - дали аналогічні за змістом пояснення про те, що ОСОБА_1 фактично не піклувалась та не виховувала свого сина, проживав він в неналежних умовах, санітарно-гігієнічний стан житла не відповідав належним умовам, дитина була постійно голодною та брудною. На їхні зауваження ОСОБА_1 не реагувала.

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 - працівники відділу профілактичної роботи та соціального захисту дітей служби у справах дітей та сім`ї - надали аналогічні за змістом пояснення про те, що ОСОБА_1 неналежно займалась вихованням свого сина, що розвиток ОСОБА_10 є нижчим, а ніж у дітей його віку, житло, в якому проживають ОСОБА_1 та її син, в критичному стані та не відповідає санітарно-гігієнічним умовам.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши наведені докази у розумінні ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням. У разі, коли суд дійде висновку про необхідність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, він повинен умотивувати своє рішення з посиланням у постанові на відповідні обставини.

Водночас аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_1 , її ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність доказів того, що інтересам малолітньої дитини заподіяно значну шкоду, щире каяття ОСОБА_1 , вжиття нею необхідних заходів для виправлення обстановки, створення нею необхідних умов для проживання та виховання дитини, - дають підстави визнати дії ОСОБА_1 малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Деснянського районного суду м. Києві від 13 вересня 2019 року скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нею нових правопорушень; провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 . скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням; провадження у справі закрити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло