Провадження № 3/369/6339/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.11.2020 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за частиною третьою статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 435295 від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 15 вересня 2020 року о 14 год. 00 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 126 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці В. Стуса в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, порушуючи постанову № 52252883 від 15 березня 2018 року Дніпровського ВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 з`явився в судове засідання, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив, що про постанову Дніпровського ВДВС м. Києва йому не було відомо.

В судовому засіданні були досліджені докази, що є у матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 435295 від 15 вересня 2020 року, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15 вересня 2020 року.

Вказані докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

При цьому всі викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до частини третьої статті 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

З аналізу вимог частини третьої статті 126 КУпАП випливає, що адміністративне правопорушення, передбачене цією правовою нормою, характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих шкідливих наслідків.

Проте, у протоколі не містяться будь-яких даних на підтвердження суті адміністративного правопорушення, викладеного у ньому, а до матеріалів справи не долучена завірена копія постанови державного виконавця.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 було відомо про постанову державного виконавця про обмеження його у праві керування транспортним засобом, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини третьої статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, винуватість його беззаперечними доказами не доведена.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьої статті 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ДПР 18 № 435295 від 15 вересня 2020 року про адміністративне правопорушення) закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення

Суддя Г. А. Перекупка