Справа № 263/1457/20
Провадження № 3/263/847/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя знаходяться адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 263/1457/20 (провадження № 3/263/847/2020), № 263/1462/20 (провадження № 3/263/850/2020) та № 263/1470/20 (провадження № 3/263/856/2020).

ОСОБА_1 30 січня 2020 року о 00:44 год., по вулиці Писарєва, 28 у Центральному районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом марки «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 263/1457/20, провадження № 3/263/847/2020).

ОСОБА_1 30 січня 2020 року о 00:44 год., по вулиці Писарєва, 28 у Центральному районі м. Маріуполя, керуючи транспортним засобом марки «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , який у свою чергу здійснив наїзд на перешкоду паркан, який пошкодив, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (справа № 263/1462/20, провадження № 3/263/850/2020).

Після цього ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, а його особу було встановлено під час розшукових заходів. Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження (№ 263/1470/20, провадження № 3/263/856/2020).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомлений на 14 лютого 2020 року у протоколі про адміністративне правопорушення під відеозапис, а також судом рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 224255 від 30 січня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 339659 від 30 січня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 339660 від 30 січня 2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , рапортом, роздруківкою АРМОР, схемою ДТП, фото-таблицею, відеозаписом.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративні матеріали № 263/1457/20 (провадження № 3/263/847/2020), № 263/1462/20 (провадження № 3/263/850/2020) та № 263/1470/20 (провадження № 3/263/856/2020) підлягають об`єднанню.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 12.1 ПДР України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України, передбачено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 , 30 січня 2020 року, приблизно о 00:40 год., він разом зі своїми товаришами ОСОБА_6 , ОСОБА_1 сіли у автомобіль марки «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_2 , в районі Центрального ВП. Він сидів на передньому сидінні, ОСОБА_6 на задньому, ОСОБА_1 за кермом. Виїжджаючи з придворової території по вулиці Казанцева, у бік вул. Каффайської, ОСОБА_1 не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан ринку «Едельвейс», після чого продовжив керування та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Газель». Після чого вони усі вийшли з його транспортного засобу марки «BMW 318», він сів за кермо та вони покинули місце ДТП. Зазначив, що він та інші покинули місце ДТП, оскільки вони перебували у стані алкогольного сп`яніння та дуже перелякались.

Також, аналогічні за змістом пояснення надав свідок ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Оскільки відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш суворою, ніж за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 36, 122-4, 124, 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Об`єднати адміністративний матеріал № 263/1457/20 (провадження № 3/263/847/2020), № 263/1462/20 (провадження № 3/263/850/2020) та № 263/1470/20 (провадження № 3/263/856/2020) в одне провадження та присвоїти номер справи № 263/1457/20 (провадження № 3/263/847/2020).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Є.С.Ікорська