Справа № 567/929/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., захисника адвоката Максимчука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22 серпня 2020 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_1 в с.Монастирьок вул.Центральна Острозького району Рівненської області керував транспортним засобом мотоблоком «ЗУБР», реєстраційний номер б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2399 від 22.08.2020р., результат тесту становить 0,81 проміле.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово повідомлявся про місце, дату та час судового засідання. В клопотанні про забезпечення права на захист ОСОБА_1 вказує на те, що за станом свого здоров`я та з урахуванням свого похилого віку (82 роки) він не має змоги самостійно прибути у судове засідання. Окрім того зазначив, що згідно протоколу позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 39 від 23.10.2020р. м.Острог віднесено до «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення вірусу COVID-19 та він перебуває у ризиковій групі населення, існує висока ймовірність заразитися вірусом та захворіти. Покликаючись на вищенаведена, а також на важкий майновий стан, ОСОБА_1 просив призначити йому захисника для захисту його інтересів у суді. Ухвалою суду від 09.11.2020р. клопотання ОСОБА_1 задоволено, надано доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області призначити ОСОБА_1 захисника для здійснення захисту за призначенням у даній справі.

Захисник - адвокат Максимчук В.М. в судовому засіданні надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що мотоблок «ЗУБР» не відноситься до транспортних засобів, а особа, яка керує ним не є водієм транспортного засобу, а також на інші процесуальні порушення, які, на його думку, було допущено при складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що працює поліцейським та 22.08.2020р. близько обідньої пори під час несення служби у складі СРПП №2 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області він їхав на патрульній машині з м.Острога в сторону с.Оженин та помітив як з поля на дорогу виїхав чоловік на мотоблоці з причепом. Після зупинки мотоблока у чоловіка, яким після з`ясування особи виявився ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Він зізнався, що під час виконання сільськогосподарських робіт на полі вживав алкогольні напої. Йому було запропоновано пройти освідчення на предмет сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, для чого було залучено двох свідків, у присутності яких з використанням алкотестера було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. З результатом тестування він погодився, його не оспорював, як і не вбачав необхідності їхати у медичний заклад для повторного освідчення. В подальшому відносно ОСОБА_1 були складені відповідні процесуальні документи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення порушення мови.

Тобто працівник поліції вказав підстави у зв`язку з якими він вважає, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та останній після пропозиції працівника поліції пройти освідчення на стан сп`яніння погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків.

З роздруківки тестування на алкоголь № 2399 від 22.08.2020р. встановлено, що при проведенні освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння результат тесту 0,81 проміле.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 438330 від 22.08.2020р., ОСОБА_1 цього дня о 13 год. 45 хв. в с.Монастирьок вул.Центральна Острозького району Рівненської області керував транспортним засобом мотоблоком «ЗУБР», реєстраційний номер б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2399 від 22.08.2020р., результат тесту становить 0,81 проміле.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 та наведених ним у складеному відносно нього протоколі, останній вказав, що керував мотоблоком та під час вибирання картоплі випив 100 грам горілки, фактично погодившись з правопорушенням, вчинення якого йому ставиться у провину.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсність обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 № 438330 від 22.08.2020р., засвідчили своїми підписами у протоколі. Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено, і таких доказів ні ОСОБА_1 , ні його захисником не наведено.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду будь-яких обгрунтованих доводів та не надав суду жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Максимчука В.М. про те, що мотоблок не являється транспортним засобом та вважає їх необгрунтованими, виходячи з наступного.

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено у п.1.10 ПДР України, згідно з яким транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

З аналізу наведеної норми ПДР України можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , керуючи мотоблоком з причепом, рухався по дорозі, він був учасником дорожнього руху, а тому зобов`язаний керуватись Правилами дорожнього руху України.

Доводи сторони захисника щодо порушень, допущених поліцейським при складанні процесуальних документів, при дослідженні доказів, наявних у матеріалах справи, свого підтвердження не знайшли та судом до уваги не приймаються.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 27.08.2020р. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження, та згідно електронних баз даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України, та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Разом з цим, перелік підстав, за яких правопорушення можливо вважати малозначним, закон не передбачає, а тому в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Оцінючи у сукупності подію, наслідки, враховуючи, що ОСОБА_1 не завдав будь-якої значної шкоди державному чи громадському порядку, правам і свободам громадян, визнав свою провину у поясненнях, наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності обтяжуючих відповідальність обставин та з урахуванням його похилого віку, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП

Враховуючи наведене вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, роз`яснивши неприпустимість у майбутньому допускати вчинення подібних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.