Справа № 467/1225/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

уповноваженої особи, що склала протокол, Волошина О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євлах, Азербайджан, громадянина Азербайджану, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

ст.124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 20 листопада 2020 року о 12 год. 56 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер z НОМЕР_1 , на 89 км + 270 м автодороги Н-24 «Благовіщенське Миколаїв», при здійсненні обгону транспортних засобів, які рухались в попутному із ним напрямку, виїхав на полосу зустрічного руху, не впевнившись, що вона є вільною від зустрічних транспортних засобів, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Cadi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під куванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 14.2 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оцінюючи усі докази, як кожен окремо, так і їх сукупність за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи, керуючись законом і ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів, а так само, установивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, як то, ті, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав та пояснив суду, що 20 листопада 2020 року він рухався в бік м. Южноукраїнська Миколаївської області.

Поблизу с. Благодатне попереду нього рухались два вантажні автомобіля, які він вирішив обігнати. Однак, розпочавши маневр обгону, він не зміг завершити його безпечно, так як вантажівки рухались на близькій відстані одна від одної, а тому він не мав змоги

вчасно повернутись на свою смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Cadi», який рухався в зустрічному напрямку.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності вказав, що дорожня обстановка не дозволяла уникнути зіткнення із «Volkswagen Cadi», адже в противному випадку наслідки могли б бути гіршими.

Крім того, ОСОБА_1 вказав на відсутність відповідних дорожніх знаків, які б попереджали про зміну напрямку дороги, бо в противному випадку він би не здійснював обгін.

Додав, що правила дорожнього руху України він знає.

Уповноважена особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що зіткнення транспортних засобів мало місце не на самому заокругленні дороги, а на ділянці, де оглядовість не обмежена.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, просто не врахував, що попереду нього рухаються два вантажні автомобіля, а тому не розрахував швидкість і не врахував дорожню обстановку, зокрема, відстань руху зустрічного транспортного засобу, так, аби вчасно повернутись на свою смугу руху, не заважаючи руху зустрічних транспортних засобів.

Потерпілий ОСОБА_3 , згідно пояснень особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, перебуває на місці ДТП, оскільки не бажав залишати свій автомобіль без нагляду.

Тож, за таких обставин, у ракурсі вимог ст. 280 КУпАП, суд, виходив із наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями,) (далі - ПДР України).

Зокрема, згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За вимогами п. 14.2 «в» ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Та в ході розгляду цієї справи підтвердився факт порушення ОСОБА_1 наведених вище вимог ПДР України, внаслідок чого настали наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП у виді пошкодження транспортного засобу.

Зокрема, є шляхом дослідження протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №030526 від 20 листопада 2020 року, як доказу щодо часу, місця, способу вчинення правопорушення та наслідків, що настали, схеми ДТП, яка містить у собі графічні зображення розташування транспортних засобів після зіткнення, відображає дорожні умови та фіксує механічні пошкодження транспортних засобів, що отримані внаслідок їх зіткнення, а так само і письмових пояснень водіїв учасників події, суд установив дійсний факт порушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності правил

обгону, як то, вимог п. 14.2 «в» у сукупності із порушенням п. 2.3 «б» ПДР України.

Оскільки водій ОСОБА_1 дійсно не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він виїхав, вільна від транспортних засобів саме на такій відстані, яка є достатньою для обгону у тій дорожній обстановці, що мала місце безпосередньо перед початком цього маневру.

Як наслідок, порушення ОСОБА_1 правил обгону, як то, п. 14.2 «в» у сукупності із п. 2.3. «б» ПДР України, мали причинно наслідковий зв`язок із наслідками, що настали, тобто із отриманням транспортними засобами механічних пошкоджень, які зафіксовані на зворотному боці схеми ДТП.

Так, у автомобіля «Volkswagen Cadi» під керуванням водія ОСОБА_3 деформовано переднє ліве крило, передні ліві дверцята, передній лівий диск, розбите передня ліва фара, лобове скло, передній бампер, пошкоджено передню ліву шину.

Відповідно, автомобіль «Skoda Oktavia» отримав деформацію капоту, передніх лівих дверцят, переднього крила із розбиттям лобового скла, лівої фари та бамперу спереду.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності дорожніх знаків, які б попереджали про зміну дорогою свого напрямку, однієї із передумов учинення ним порушення ПДР України, суд відхиляє, оскільки із схеми ДТП слідує, що зіткнення транспортних засобів мало місце на діяльні дороги із переривчастою смугою, що дозволяє здійснювати обгін.

Крім того, особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив, що оглядовість на цій ділянці було достатньою аби побачити і оцінити відстань руху зустрічних транспортних засобів, і, відповідно, безпечність маневру обгону.

При цьому, суд ураховує, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, втім, ніяких зауважень подібного характеру під час фіксації ДТП ОСОБА_1 стосовно несприятливого урегулювання дорожнього руху на ділянці, де мала місце подія, не виказував, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в письмових поясненнях від 20 листопада 2020 року.

Водночас, пояснення ОСОБА_1 , усні і письмові, що додані до протоколу, кореспондуються між собою у частині часу, місця і способу вчинення порушення.

Із ними, до того ж, узгоджуються й письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 20 листопада 2020 року.

У цілому усі докази у справі кореспондуються між собою і вказують на дійсні обставини ДТП.

Отже, суд констатує доведеність «поза розумним сумнівом» факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки доведено винуватість останнього у його вчиненні і дійсність усіх ознак його складу.

При цьому, комплекс доказів, що надані суду, як і кожен окремо, зібрано уповноваженою особою із дотримання закону, у той час як доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, суд не виявив.

Водночас, усі без винятку докази у цій справі є належними, так як вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, та інших обставин, які мають значення для правильного її вирішення, а так само і достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки він, як учасник дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд, окрім іншого, ураховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, яким постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також суд враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, як то, характер правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його небезпеки, у тому числі, що маневр обгону є одним з найнебезпечніших, конкретні обставини його учинення, зокрема, і наслідки, що внаслідок порушення ПДР України спричинено пошкодження транспортного засобу, який перебуває у володінні іншої особи, особу порушника, який, не працевлаштований, одружений, на утримання неповнолітніх і непрацездатних осбі не має, ступінь його вини, та не убачає, в розумінні ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення згідно санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде справедливими, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідними і достатніми для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, за умови накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, із нього належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 420,40 коп. ( ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 36, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути ОСОБА_2 із на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі

№ 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя І.В. Явіца