Справа № 644/237/20
Провадження № 3/644/228/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2020 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

За участі Тітова Д.Р.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає вулиця АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №329799 від 22.12.2019 року водій ОСОБА_2 22 грудня 2019 року о 03.50 годині в м.Харкові по вулиці Луї Пастера, 234, керував транспортним засобом Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДД та за що передбачено відповідальність визначену ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав, суду пояснив, що 22.12.2019 року дійсно зустрівся із друзями, вживав алкоголь, потім надійшла пропозиція покататись на його автомобілі. За кермо сів ОСОБА_3 , який не вживав алкоголь взагалі, вони поїхали по вулиці Роганській, повернули на вулицю Луї Пастера, там зупинились на кругу біля ОСОБА_4 . Він з ОСОБА_5 купили собі кави та перебували на вулиці, а Владислав був в автомобілі з дівчиною на ім`я ОСОБА_6 , спілкувався. Біля години вони перебували на тому місці, потім він сів на водійське сидіння в автомобілі, оскільки у нього пасажирське переднє сидіння було знято, до того він перевозив холодильник, а на задньому сидінні спілкувались ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 розмовляв на вулиці з кимось по телефону. Вирішили, що вже пора їхати, при цьому він та ОСОБА_3 не виходячи з автомобіля помінялись місцями, нічого не заважало, оскільки сидіння не має, потім в автомобіль на заднє сидіння третім сів ОСОБА_5 та вони поїхали. Через декілька хвилин їх зупинила поліція, всіх витаскували з автомобіля, його з заднього пасажирського, ОСОБА_3 вийшов сам. Він повідомляв, що готовий пройти огляд, але він не був за кермом. Тривалий час складали протокол, потім складали розписку, якою передали автомобіль в керування ОСОБА_3 , але фактично автомобіль забрав ще один їх знайомий, оскільки ОСОБА_3 запізнювався на роботу. Складену розписку не переписували. Наполягав на тому, що за кермом він не був, дійсно був в нетверезому стані, керував автомобілем ОСОБА_3 , який має посвідчення та якому поліція в подальшому передала автомобіль, сумнівів в його тверезості у них не було.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, відеозаписи, суд встановив наступне. Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

В даному випадку із самого змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Як вбачається із оглянутих відеозаписів з боді камер, що були надані суду одночасно із поданням протоколу до суду та додатково витребувані судом за клопотанням ОСОБА_2 дійсно 22.12.2019 року останній перебуває поряд з автомобілем Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , також на відео присутній свідок ОСОБА_7 .. При цьому, ОСОБА_2 стверджує, що він не керував транспортним засобом. Під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння повідомляє, що він готовий пройти огляд, але він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заперечував категорично, що керував транспортним засобом. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснив, що 22.12.2019 року він після роботи заїхав до друзів на гаражі, це був гараж ОСОБА_8 . Там був сам ОСОБА_5 , ще один ОСОБА_5 та дівчина ОСОБА_6 , вони вже були в стані алкогольного сп`яніння, але скільки вони вжили він не знає. Він алкоголь не вживав, оскільки йому вранці на роботу, потім надійшла пропозиція покататись. На автомобілі ОСОБА_9 поїхали проїхати по району. Він має водійське посвідчення, сів за кермо, оскільки був тверезий, проїхали круг, потім зупинились, два ОСОБА_5 вийшли пити каву, він сів на заднє сидіння та спілкувався з ОСОБА_6 . Через деякий час, ОСОБА_10 сів на сидіння водія, другий ОСОБА_5 залишався ще на вулиці та спілкувався з кимось по телефону. Потім вирішили вже їхати додому. Він пересів за кермо, а ОСОБА_10 сів назад, стверджував, що вони помінялись місцями не виходячи з автомобілю, оскільки це не викликало незручностей. В автомобіль сів на заднє сидіння другий ОСОБА_5 та вони поїхали. Проїхали метрів 20 та їх зупинила патрульна машина. Він вийшов з автомобіля та пішов у бік поліції, але двоє працівників пробігли повз нього та почали витягувати з автомобіля всіх, хто там був. Він казав працівникам поліції, що саме він був за кермом, але його відвели в бік, оглядали його речі. ОСОБА_5 також казав, що він не був за кермом. Але протокол склали на нього. Покази допитаного свідка ОСОБА_7 узгоджуються з оглянутим відеозаписом, на якому він дійсно присутній. Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» враховуючи практику Європейського суду. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 дійсно 22.12.2019 року перебував в автомобілі, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, але зазначав, що він дійсно в стані алкогольного сп`яніння, в протоколі зазначав, що він не був за кермом, під час складання протоколу повідомляв працівникам поліції, що за кермом був ОСОБА_11 , при цьому свідок в судовому засіданні підтвердив, що також перебував в автомобілі, керував ним, був тверезий, повідомляв про це працівників поліції. Судом враховується, що після складання протоколу автомобіль був переданий для подальшого керування саме ОСОБА_12 , тобто особі, яка перебувала в тверезому стані. При цьому, під час розгляду справи переконливих доказів саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом, не встановлено. Цей факт особа заперечувала та заперечує, на оглянутому відеозапису даної обставини не зафіксовано. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_2 .. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 251 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бугера О. В.