Справа № 644/8323/20
Провадження № 3/644/2088/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 листопада 2020 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Головного управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, працюючого слюсарем ХКБМ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ст. 44-3 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 14 жовтня 2020 року, приблизно о 13 год. 05 хв. знаходячись в приміщенні супермаркет «Велмарт» за адресою: м. Харків, бул. С.Грицевця, 2А, перебував в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної мазки, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлені самостійно, чим порушила п. п. 1, 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хворобиCOVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав у повному обсязі та пояснив, що він свою провину визнає, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не оспорює, щиро кається.

Суд, дослідивши пояснення ОСОБА_1 та матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.245,252,280,283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. При цьому розмір адміністративного стягнення діференцований в залежності від суб`єкту відповідальності: тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності заст. 44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР № 498677 від 14.10.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, диском з місця вчинення правопорушення.

Долучені до протоколу письмові пояснення самого ОСОБА_1 за 14.10.2020 року свідчать, що він підтверджував факт свого перебування за адресою зазначеною в протоколі без засобів індивідуального захисту, тобто без маски.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган /посадова особа/ уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія /поняття/ малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

В процесі судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 щиро кається у вчиненому, посилається на необізнаність щодо порушень власними діями правил карантину.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та відсутність тяжких наслідків, оскільки, вчинене правопорушення не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, з урахуванням обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, і тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, оскільки вказаний метод виховного впливу в даному випадку є достатнім для усвідомлення правопорушником протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати її в майбутньому.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22,34,40-1,44-3,283-285 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Попова В. О.