Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1412/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушеннястосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 23.09.2009 року Олевським РВ УМВС, ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 250504 від 04.08.2019 року вбачається, що громадянка ОСОБА_1 не займається належним вихованням своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зловживає спиртними напоями.

Встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 250504 від 04.08.2019 року відносно ОСОБА_1 , в описовій частині протоколу не зазначено дату, час та місце вчинення (населений пункт, район, область тощо) адміністративного правопорушення, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Також у протоколі не зазначаються адреси місця проживання понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , акту обстеження матеріально-побутових вимог, копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 не вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не займається належним вихованням своїх неповнолітніх дітейОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений на підставі зазначених матеріалів.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні вимог ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Доктрина «плодів отруйного дерева»(fruit of the poisonous tree)сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України». Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження, у даній справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 184, ст.ст. 247, 279, 283, 285, 289 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М. В. Ковальчук