ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/297/20 Справа № 207/3558/19 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яковенко Олени Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою захисник Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулась з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.

Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення строку зазначає, що судом не було повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, про постанову суду він дізнався 04 лютого 2020 року, копію її отримав після ознайомлення з матеріалами справи 06 лютого 2020 року.

Дослідивши доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся про місце та час розгляду справи судовою повісткою про виклик до суду, але останній в зазначений час не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд першої інстанції розглянув справу без його участі.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тому не можна вважати, що ОСОБА_1 не мав доступу до інформації щодо постановлення відносно нього постанови суду та міг дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постанову суду першої інстанції оголошено 26 листопада 2019 року, однак апеляційну скаргу захисник Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 направила до суду поштовим зв`язком 14 лютого 2020 року, тобто зі спливом більше двох місяців, в той час, як постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що захисником Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надано переконливих даних про поважність причин пропуску строків апеляційного оскарження, та фактично підстави клопотання зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на апеляційне оскарження в клопотанні не наведено.

Отже в поновленні строку апеляційного оскарження захиснику Яковенко О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Яковенко Олені Володимирівні, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова