Дата документу Справа № 317/1769/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1769/20 Головуючий в 1 інст. Бредун Д.С.
Провадження №33/807/730/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Штенгелова О.В. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22 червня 2020 року приблизно о 22:36 годині в смт. Верховина Косівського району Івано-Франківської області по ул. І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Deo SENS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Штенгелов О.В., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає вищевказану постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, судом не встановлені обставини щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що суд посилається на відеозапис відео-реєстратору, який не міститься в матеріалах справи в судовому засіданні не досліджувався. Вказує, що суд зосередився не на зафіксованих обставинах справи, а на аналізі свідчень правопорушника під час складання протоколу, який не був попереджений про проведення фіксації його дій та пояснень, а також про право не надавати пояснень. Просить скасувати постанову суду від 15.09.2020 року, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та адвоката Штенгелова О.В. про дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, тривалість апеляційного розгляду, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката про відкладення апеляційного розгляду через відсутність поважних причин неявки, тому вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, матеріали справи, які були також і у розпорядженні суду першої інстанції містять протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 234780 від 22 червня 2020 року; роздруківка алкотестеру «Драгер», результат позитивний 1,04%; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в присутності двох свідків зафіксовано, що огляд проводився за допомогою алкотестеру «Драгер», результат огляду 1,04%; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапорти працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , відеозаписом події.

Місцевий суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання сторони захисту, що судом не встановлені обставини щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, за матеріалами справи, 22 червня 2020 року приблизно о 22:36 годині в смт. Верховина Косівського району Івано-Франківської області по ул. І.Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Deo SENS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків.

З рапортів працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , вбачається, що приблизно о 22:36 годині 22 червня 2020 року вони зупинили транспортний засіб Deo SENS д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував саме ОСОБА_1 .

З оглянутого відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що дійсно вживав алкогольні напої (випив пів пляшки шампанського) та сів за кермо через конфлікт з особою, в якої вони орендували житло, вони змушені були шукати інше житло.

Також, з відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням сертифікованого технічного приладу Drager Alcotest 6810. Результат тесту №3275, показав позитивний результат, який становив 1,04% проміле, з яким ОСОБА_1 був згодний, що засвідчив своїм підписом.

Письмові пояснення свідків, які були очевидцями проходження ОСОБА_1 медичного огляду за допомогою технічного пристрою узгоджуються із іншими доказами і повністю відображають обставини події, які зазначені у протоколі.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був попереджений про проведення фіксації його дій неспроможні, оскільки ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Твердження апелянта, що суд послався на відеозапис відео-реєстратора безпідставні та спростовуються матеріалами справи, в яких наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.11).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Штенгелова О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник