Справа №477/1213/20 Головуючий у районному суді - Семенова Л.М.
Провадження № 33/784/307/20 Головуючий у апеляційному суді - Лисенко П.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі особи,

-особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

-його захисника - Корець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Корець Сергія Валерійовичана постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №116340, 27 червня 2020 року о 20 годині 00 хвилин, співробітниками патрульної поліції, в с. Галицинове Вітовського району Миколаївської області по вул. Набережна, було зупинено мопед «Yamaha» без державного номеру, під керуванням водія ОСОБА_1 , який, як на їх думку, мав ознаки наркотичного сп`яніння, підтвердженням чого були: повільна реакція зіниць ока на світло, млява мова, бліде обличчя.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Корець С.В.,просив названу постанову скасувати та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки рішенням Верховної Ради України зазначене правопорушення було виключено із КУаАП.

Крім того, зазначав, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення свідків не було, проте в протоколі вони зазначені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Корець С.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне - апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють названими Правилами.

За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п. п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв`язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду передбачено однойменною Інструкцією, яка 09.11.2015 затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до названого Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП .

При цьому в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові голови Верховного суду України від 22 серпня 2005 року, зазначено, що у конкретній справі закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Що стосується доказової бази у справах про адміністративні порушення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оскаржена постанова у повній мірі відповідає виписаним вище положенням.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116340 (а.с. - 1), складеного з участю двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх письмових пояснень (а.с.2-3); відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. -5), які слід вважати належними доказами по справі, водій ОСОБА_1 27 червня 2020 року о 20 годині 00 хвилин був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом, мопедом «Yamaha», без державного номеру, з ознаками наркотичного сп`яніння. У зв`язку з цим, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження такого огляду в закладах охорони здоров`я він відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, суд вважає, що у справі достатньо належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його обґрунтовано та законно притягнули до адміністративної відповідальності і застосували санкції, передбачені названою статтею.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівником поліції.

Дослідивши цей відеозапис, апеляційний суд встановив, що поліцейськими було роз`яснено водію ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння і про можливість його проходження у медичному закладі.

Роз`яснення значення, порядку та необхідності проходження оглядів на визначення стану сп`яніння, відбулося під час складення протоколу, безпосередньо водію, і в протоколі зафіксовано результат такого роз`яснення - відмова водія.

При прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказують апелянти, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Так, правопорушення вчинено за дії норми про адміністративну відповідальність за казане правопорушення, а тимчасове виключення норми з КУпАП, мало місце не в порядку декриміналізації протиправних дій, що, дійсно, звільняло б ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а, навпаки, підсилювало відповідальність за вказані дії до кримінально карних дій.

Таким чином, слід констатувати, що місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення, провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Корець Сергія Валерійовичазалишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року,якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко