Справа № 304/1480/20 Провадження № 3/304/583/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, українки, громадянки України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2020 року близько 19.30 год ОСОБА_1 , вчинила за місцем свого проживання домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час чого ображала останню нецензурними словами, чим заподіяла шкоду її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася.

Крім цього, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 152799 від 16 листопада 2020 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 листопада 2020 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, що викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява № 68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), та «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява № 58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява № 30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Тому, дослідивши матеріали справи, враховуючи щире каяття та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, малозначність скоєного правопорушення, таке не представляє великої суспільної небезпеки та не спричинило будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, суддя вважає за можливе у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.