Провадження №: 3/752/612/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , який не працює, ідентифікаційний номер відсутній, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 06.12.2019 року о 22 години 20 хвилин керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по прос. Ак. Глушкова, 1, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме сильний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказавши, що за кермом був не він, на місці про це не казав, бо розугибвся.

ОСОБА_2 в суді як свідок захисту пояснив, що в той вечір він був за кермом, чому про це не заявив на відео поліції, пояснити не зміг, чому не попросив поліію віддати авто йому на відповідалне зберігання, пояснити не зміг, вказавши, що розгубився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його брата, дослідивши матеріали справи, переглянувши диск з відео з нагрудних камер поліцейських, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними доказами, зокрема даними з відеозапису, поясненнями свідків.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що він виявив нетверезого водія, який неадекватно керував транспортним засобом та викликав поліцію. До суду вказаний свідок не з"явився, проте згідно даних запису з нагрудних камер поліції останній був на місці пригоди і підтверджував пояснення викладені ним письмово.

З боку водія ОСОБА_1 чи інших осіб, які були з ним, не лунали заяви про те, що не він ( ОСОБА_1 ), був за кермом, при цьому свідок ОСОБА_3 чітко вказував на нього як водія.

За таких обставин, суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є рідними братами, та не бере їх пояснення до уваги, оскільки вони суперечать іншим зібраним у справі доказам, підстав недовіряти яким у судді немає. Суддя вважає, що саме ОСОБА_1 керував вказаним у протоколі траспортним засобом і в подальшому з порушенням вимог п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження медичного огляду на стан сп"яніння як на місці, так і у лікаря-нарколога, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який не працює, раніше адміністративному стягненню не піддавався, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає необхідним накласти на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя : Бондаренко Г.В.