1Справа № 335/1117/20 3/335/369/2020
ПОСТАНОВА
14 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запо ріжжя, громадянина України, не працюючого, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 139, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.
Постановою суду від 14.02.2020 року, справи за № 335/1117/20 провадження 3/335/369/2020, № 335/1118/20 провадження 3/335/370/2020, № 335/1119/20 провадження 3/335/371/2020, № 335/1120/20 провадження 3/335/372/2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 139, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст.126 КУпАП було об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно загальний № 335/1117/20 провадження 3/335/369/2020.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях визнав та підтвердив обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення. Надав суду листа Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» від 14.02.2020 року № 152, з якого вбачається, що Комунальне підприємство «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» не має претензій майнового характеру до ОСОБА_2 , збитки за пошкодження колесо відбійного брусу відшкодовані останнім у повному обсязі та відповідну квитанцію.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Статті 124, 139, 126 КУпАП передбачають відповідальність за: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів і технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення; керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно досліджених матеріалів справи, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 365579, від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 365580, від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 266407, від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 266406, схемою місця ДТП, письмовими та наданими у судовому засідання поясненнями ОСОБА_1 , оглянутими фотокартками тадовідкою Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» від 14.02.2020 № 152.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
За викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені: ст. 124 КУпАП, оскільки будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу; ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки, у результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено дорожню споруду, а саме відбійник; ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом, не маючи права на керування транспортним засобом.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Як передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у відповідності зі ст. 33КУпАП враховуються характер вчинених ним правопорушень, які представляють підвищену небезпеку для оточуючих, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, наявність встановленої обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність претензій матеріального чи морального характеру з боку Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» тощо.
Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Враховуючи встановлені обставини та особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього, відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення в межах інкримінованої статті у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виховання й запобігання вчиненню нових правопорушень.
Накладення на ОСОБА_1 покарання у вигляді громадських робіт або позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає такими, що не будуть відповідати характеру вчинених правопорушень, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступеню її вини.
Крім того, відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 124, 126, 139, 279, 283-285, 294 КУпАП, суд,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст.126 КУпАП та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп. у дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров