Справа № 159/6897/19 Провадження №33/802/126/20 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П.Ю.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.07.2011 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним і притягнутий до відповідальності за те, що він 04.12.2019 року о 22 год. 30 хв. в м. Ковелі на вул. Сагайдачного, керував транспортним засобом марки «Сітроєн Берлінго» державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, відсутності реакції зіниць очей на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі Ковельського МТМО, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_1 двічі, 10 і 24 лютого 2020 року не з`явився на судові виклики в апеляційний суд для розгляду апеляційної скарги, про причини своєї неявки в суд не повідомляв, клопотань про відкладення судового розгляду не заявляв, а тому вважаю можливим провести апеляційний розгляд матеріалів за відсутності першого.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримав в повному обсязі.

ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях водія, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує винуватість у вчиненні адміністратвиного правопорушення, та посилається, що матеріали справи не містять належних доказів цього факту. Проте такі його доводи не заслуговують на увагу суду з врахуванням наступного.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №111000 від 04.12.2019 року (а.с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 864 від 04.12.2019, згідно якого громадянин ОСОБА_1 о 22 год. 40 хв. 04.12.2019 відмовився від медичного огляду (а.с. 2), постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 379814 від 04.12.2019 року (а.с. 3), іншими матеріалами справи.

Твердження апелянта, що йому не було роз`яснено вимог ст.268 КУпАП не заслуговує на увагу, оскільки дана обставина об`єктивно спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, де у відповідній графі протоколу наявний його підпис (а.с.1).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, доводи апелянта щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та обгрунтованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Законних підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів, наведених апелянтом в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О СТ А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк