Справа № 438/260/20
Номер провадження 3/438/199/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2020 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУ ДФС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №ОМС-ЛВ5316/652/АВ/П/ПТ від 10 січня 2020 року 23 грудня 2019 року о 11:05 год. під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 допущено до роботи двох працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На вимогу інспектора представитись чоловіки залишили робоче місце і втекли. Також варто зазначити, що на момент інспекційного відвідування особи були в робочому одязі, працювали з робочим інструментом та виконували трудові функції столяра (виготовляли двері).

Зі слів ОСОБА_1 двоє чоловіків, які допущено до роботи це: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ФОП ОСОБА_1 надав пояснення ( зафіксоване засобом фото- та відеотехніки в ході інспекційного відвідування; про те, що він немає можливості оформити працівників і як буде можливість то він обов`язково оформить. Також, говорить, що один з працівників оформлений по догляду за громадянином похилого віку тому не хоче укладати трудовий договір,

В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 не надав жодних документів (наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, повідомлення ДФС ін.), ведення яких передбачено законодавством про працю при використані найманої праці, що свідчить про неналежне оформлення трудових відносин.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Вілінська Г.М. просили суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що 20 грудня 2019 року він, ФОП ОСОБА_1 уклав два цивільно- правові договори про виконання разової роботи із своїми синами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , у змісті яких чітко було визначено обсяг виконання разової роботи, термін її виконання та оплата.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Разом з тим, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають диспозиції ч.3 ст. 41 КУпАП, оскільки ч.3 ст. 41 КУпАП не передбачено відповідальності за неповідомлення органу центральної виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політки з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення від 10 січня 2020 року в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, складений із значно пізніше з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення (23 грудня 2019 року).

Сам протокол про адміністративне правопорушення складено з порушення вимог ст. 256 КУпАП, так як в ньому не розкрито суті вчиненого правопорушення, його об`єктивної сторони, зокрема місця вчинення адміністративного правопорушення, прізвища та адреси свідків.

В силу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному праві, всі сумніви у вині особи, яка притягується до відповідальності, трактуються на її користь. Висновки посадової особи Бориславської міської ради Львівської області про наявність у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 трудових відносин із фізичними особами є передчасним, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 - є таким, що не відповідає в належній мірі вимогам Закону.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері.

Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у вчиненні таких дій: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата заробітної плати не в повному обсязі, інші порушення вимог законодавства про працю, порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і підприємством (організацією тощо) на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовним зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що підрядники: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договорів про виконання разової роботи від 20 грудня 2019 року виконали для ФОП ОСОБА_1 разову роботу щодо встановлення дверних завісів і дверних замків, шліфування та лакування трьох двополотних зовнішніх дерев`яних дверних блоків.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Таким чином, предметом вказаних договорів про надання послуг є виконання працівниками певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобов`язувався оплатити виконавцям виконану ними роботу, тобто, предметом є кінцевий результат, а не процес праці. Метою цього договору є отримання певного матеріального результату. За цими договорами працівники не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, вони самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, на думку судді, є недоведеним.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна складова даного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.3 ст.41 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, необхідно відмовити в притягненні ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 251, 252 , 256 , 268 , 245 , 278 , 280 , п.1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя: А.Т.Слиш