Справа № 455/127/20
Провадження № 3/455/193/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2020 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, з повною вищою освітою, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.01.2020 року о 17 годині 50 хвилин в м.Рудки, на автодорозі «Львів-Самбір-Ужгород» керував автомобілем марки «Volkswagen Krafter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 03.03.2020 року не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 18.02.2020 року в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, пояснивши, що 16.01.2020 року на стоянці біля Рудківського цегельного заводу, стояв на вулиці, курив. Зі сторони м.Рудки над`їхав поліцейський автомобіль і звернув на стоянку біля заводу. Працівники поліції запитали у нього про те, чий це бус та попросили документи, та пішли їх перевіряти. Пізніше, його повідомили, що має під`їхати автомобіль Самбірської поліції, і його очікували хвилин 5-10. Над`їхав ще один поліцейський автомобіль, у нього взяли його документи і повідомили, що необхідно їхати з ними. Він сів в поліцейську машину і вони рушили в сторону м.Самбора. Його привезли в Самбірську лікарню, де він погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Після складання матеріалів його відпустили, посвідчення на право керування транспортними засобами йому не віддали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

ОСОБА_1 викликався до суду на 09 годину 00 хвилин 10.02.2020 року.

Так, 03.02.2020 року ОСОБА_1 подав в канцелярію суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю зробити фотокопії документів. Того ж дня він ознайомився зі справою (а.с.14).

10.02.2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що має намір укласти угоду з адвокатом (а.с.16).

18.02.2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про виклик свідків у справі. Цього ж дня, надав суду пояснення, в тому числі виклав його у письмовій формі.

Розгляд справи відкладено на 03.03.2020 року.

03.03.2020 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд справи, так як він поступив на лікування в Добромильську номерну лікарню.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вважаю, що оскільки ОСОБА_1 в суді надав пояснення по справі, в тому числі і у письмовій формі, тому вважаю за можливе справу розглянути у його відсутності. Заяву про відкладення розгляду справи розцінюю як намагання уникнути відповідальності за допущене правопорушення, а також як затягування строків розгляду справи.

Крім того, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є правом, а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснила, що проводила огляд на стан сп`яніння громадянина ОСОБА_1 на підставі направлення чергового Самбірського ВП ГУНП у Львівській області. Поведінка ОСОБА_1 була збуджена, був балакучий, орієнтувався в просторі, простежувалася нестійка хода, нестійкий в позі Ромберга. Був відчутний запах алкоголю з порожнини рота. Від вимірювання артеріального тиску відмовився. Продував в алкотестер «Алконт». Алкотестер показав результат 2,0 %. Алконт сертифікований і регулярно проводить повірку. На підтвердження своїх слів долучила документи.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що 16.01.2020 року перебував на чергуванні в Самбірському ВП ГУНП у Львівській області. По внутрішньому зв`язку надійшло телефонне повідомлення про те, що з сторони м.Старий Самбір в напрямку м.Львів рухається автомобіль, водій якого часто виїжджає на смугу зустрічного руху. Їхній автомобіль на момент повідомлення перебував за 30 км від м.Самбір, в районі населених пунктів в гірській місцевості. Люди, які повідомили про водія, рухалися за цим автомобілем. Автомобіль конвою Самбірського ВП ГУНП у Львівській області, який конвоював обвинуваченого, також бачив даний автомобіль та повідомив про невідповідну дорожній обстановці поведінку водія під час руху. Автомобіль в м.Рудки був зупинений. Запропонували продути в алкотестер «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції, які рухалися за автомобілем ОСОБА_1 поїхали по своїх справах. ОСОБА_1 був доставлений в Самбірську ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння. Перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг надати письмові пояснення. В алкотестер дихав, проте від підпису в акті та висновку відмовився.

Вважаю, що немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки такі є послідовними та такими, що відповідають обставинам справи.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши свідків, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за такі дії як: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Так, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №028969 від 16.01.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду від 16.01.2020 року, направленням чергового Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 16.01.2020 року, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №34, висновком щодо результатів медичного огляду, наказом Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради та Самбірської районної ради Самбірська центральна районна лікарня від 13.01.2020 року №7, копіями з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свідоцтвом про повірку у законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, витягом з наказу Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради та Самбірської районної ради Самбірська центральна районна лікарня від 31.07.2019 року №143-к, з яких відомо, що ОСОБА_1 16.01.2020 року о 17 годині 50 хвилин в м.Рудки, на автодорозі «Львів-Самбір-Ужгород» керував автомобілем марки «Volkswagen Krafter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення та обрати йому стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул. Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Л.Й.Ніточко