ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , працюючого водієм КП «Запоріжремсервіс»

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 067409,складеного 09.08.2019 р.відносно ОСОБА_1 ,в цей день приблизно о 14 .45 год.він,керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 на перехресті вул.Віражної та траси Харків-Симферополь в м.Запоріжжі,здійснивши зупинку транспортного засобу на перехресті на заборонений сигнал світлофора,не вжив всіх заходів та допустив самовільний рух транспортного засобу назад,внаслідок чого скоїв наїзд на мотоцикл МХ 2509 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ,чим порушив п.15.12 ПДР,за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 09.08.2019 року близько 15 години він дійсно керував технічно справним автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 ,який є вантажним фургоном,що обладнаний боковими дзеркалами заднього виду.На перехресті вул.Віражної та траси Харків-Симферополь в м.Запоріжжі зупинився на заборонений сигнал світлофора,на цей момент транспортних засобів позаду не бачив. Починаючи рух на зелений сигнал, почув ,як щось хруснуло,зупинив автомобіль та вийшов,побачивши позаду 2-хмісний скутер,який передньою частиною знаходився під задньою частиною автомобіля . На думку ОСОБА_1 ,водій скутера врізався у нього ззаду,почавши рух на світлофорі раніше за ОСОБА_3 ,або до світлофора знаходився у русі та не зупинявся. На користь такої версії посилався на конструктивні особливості керованого ним транспортного засобу,який обладнаний спеціальною системою,що перешкоджає відкочуванню автомобіля назад.

Вважає,що в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній,оскільки він не порушував ПДР,а потерпілий ,що рухався позаду,мав вжити заходів ,щоб уникнути наїзду на нього.

Потерпілий ОСОБА_2 при розгляді справи в суді пояснив,що 09.08.2019 року близько 15 години він на мотоциклі МХ 2509 р.н. НОМЕР_2 з пасажиром рухався позаду за автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 від Військового містечка до перехрестя вул.Віражної та траси Харків-Симферополь в м.Запоріжжі ,де обидва транспортні засоби зупинились на заборонений сигнал світлофора.Коли загорівся зелений сигнал, автомобіль «FIAT DOBLO» відкотився назад,на що ОСОБА_2 відреагував звуковим сигналом та у свою чергу відкотився ,було чутно шуми в коробці передач цього автомобіля,після чого він вдруге скотився назад та наїхав на скутер,пошкодивши його,чому ОСОБА_2 не зміг запобігти.Пасажир,який знаходився на скутері разом з ОСОБА_4 ,зауважив,що бачив ,як на автомобілі «FIAT DOBLO» загорався сигнал руху назад,проте працівники поліції,які викликались на місце події,цього свідка не опитали. На його думку,саме ОСОБА_1 є винуватцем ДТП,яка сталася за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин,при наданні ОСОБА_2 аналогічних пояснень працівникам поліції, ОСОБА_1 їх змісту не оспорював.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,показань свідків,висновку експерта,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення свого підтвердження за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» не знайшла з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень учасників та свідків встановлено, що зіткнення автомобіля «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та мотоцикла МХ 2509 р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 відбулося у м. Запоріжжя на перехресті вул.Віражної та траси Харків-Симферополь,внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

До ДТП транспортні засоби рухалися в попутному напрямку, мотоцикл МХ 2509 р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 позаду автомобіля «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до п.15.12 ПДР,порушення якого ставиться за провину водієві ОСОБА_1 ,водій не повинен залишати транспортний засіб ,не вживши всіх заходів,щоб не допустити його самовільного руху,проникнення до нього і(або)незаконного заволодіння ним.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цих приписів Правил дорожнього руху означають,що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров`ю та життю людей.

При розгляді справи суддя встановив,що водій ОСОБА_1 на момент ДТП не залишав транспортний засіб,факту самовільного руху керованого ним автомобіля не встановлено.

Висновком експерта № 9-826 від 03.01.2020 р.встановлено,що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відрізняються щодо механізму даної ДТП,тому при проведенні дослідження розглядаються два варіанти(за поясненнями кожного з водіїв).

Як за варіантом № 1(за поясненнями водія ОСОБА_1 ),так і за варіантом № 2 (за поясненнями водія ОСОБА_2 ) експертом не встановлено у діях ОСОБА_1 порушень п.15.12 ПДР,що ставиться йому за провину згідно протоколу про адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності ,не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім пояснень водіїв учасників ДТП,які протирічать одні одним,вказаного вище висновку експерта інших доказів судді не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення як доказ винуватості ОСОБА_1 суддя до уваги не приймає,оскільки за його змістом ОСОБА_1 звинувачується у порушенні п.15.12 ПДР,проте експертом при проведенні дослідження ці обставини не підтверджені.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суддя дійшов до висновку,що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.15.12 Правил дорожнього руху,наявність причинного зв`язку між його винним діями та подією ДТП,наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів,не знайшло свого підтвердження доказами, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України.

Встановивши порушення вимог КУпАП, відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 124, 245, 247, 251-252, 266, 268, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А. Галущенко