ПОСТАНОВА

Справа № 137/1636/19

26 лютого 2020 р. 3/137/15/20

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, зі слів - не працюючого, за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ст. 122-4 КУпАП (справа № 137/1638/19), ст. 124 КУпАП (справа № 137/1637/19) та ч.1 ст. 130 КУпАП (справа № 137/1636/19) відносно ОСОБА_1 .

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2020 вказані матеріали об`єднані в одне провадження.

Під час розгляду об`єднаних матеріалів встановлено, що 30.11.2019 о 23 год 30 хв на автодорозі с. Адампіль - с. Паплинці Старосинявського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, від чого транспортний засіб отримав технічні пошкодження, після чого самовільно залишив місце ДТП, до якого був причетний. Також ОСОБА_1 інкримінується керування вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину в інкримінованому йому правопорушенні за ст. 124 КУпАП зазначивши, що дійсно керував транспортним засобом. Під час керування був засліплений зустрічним транспортним засобом, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у кювет, а його транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Внаслідок з`їзду у кювет отримав тілесні ушкодження, потребував медичної, тому залишив місце ДТП, оскільки , зі слів ОСОБА_1 за екстренним номером телефону ніхто не відповідав та швидка медична допомога не приїжджала. Тому він зателефонував до свого товариша, котрий приїхав власним автомобілем та повіз ОСОБА_1 до медичного закладу для надання допомоги.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сільченко О.В. у судовому засіданні також заперечив проти інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за відмову проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки його підзахисному пропонувалось пройти огляд на наступний день після подій описаних в адміністративному матеріали, та не за місцем зупинки, а в кабінеті інспектора поліції. Також вважає поважною причиною залишення ОСОБА_1 місця ДТП оскільки останній потребував медичної допомоги.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно 30.11.2019 рухалась автомобілем спільно із ОСОБА_1 , котрий здійснював керування автомобілем. Свідок не знає, що стало причиною ДТП, оскільки в той час користувалась мобільним телефоном, а факт самого ДТП, отримання нею та ОСОБА_1 тілесних ушкоджень підтвердила. Також підтвердила, що останній викликав медичну допомогу, але та не прибувала, тому був змушений зателефонувати до товариша, щоб той доставив його та свідка задля надання медичної допомоги.

Викликаний у судове засідання інспектор котрий складав протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 до судового засідання вкотре не з`явився, хоча про місце, дату та час повідомлявся належним чином, однак проігнорував виклики до суду, не повідомив про причини неявки, не надав будь-яких клопотань з приводу своєї неявки (а.с. 41,52).

Свідки зазначені в матеріалах про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 21,22, 61,62) до судового засідання вкотре не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись заздалегідь та належним чином.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки після керування транспортним засобом суду не надано.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю в частині відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Своєю чергою винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 392204 від 01.12.2019 (а.с. 26), схемою місця ДТП (а.с. 27), рапортом (а.с. 28), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 29), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с. 30), письмовими поясненнями ОСОБА_6 (а.с. 31), матеріалами фототаблиці (а.с. 34-36), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 392205 від 01.12.2019 (а.с. 46).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з-поміж вчинених у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

При призначенні адміністративного стягнення судом враховано, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, а відтак застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не можливе, у зв`язку з відсутність такого права в останнього.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. 36, ст. 40-1, ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення

Суддя: Гопкін П. В.