Провадження № 3/496/2594/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було направлено за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 року, справу № 522/11732/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєву І.М. та судове засідання було призначено на 17 листопада 2020 року о 09.30 годин.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, але на адресу суду надійшло клопотання від адвоката Зубрицького О.О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому представник посилався на те, що 18.06.2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, однак остання не визнає свою вину та бажала довести у суді свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Водночас, з дня складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення пройшло більше чотирьох місяців, тому згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. У зв`язку з чим просив закрити провадження по справі №522/11732/20 відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності без визначення вини останньої. Також у клопотанні представник просив здійснити розгляд вказаного клопотання у відсутність сторін.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Каланжов В.М. у судовому засіданні просив визнати виною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, також при цьому посилався на письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Каланжова В.М., дослідивши матеріали справи, а також приймаючи до уваги письмове клопотання адвоката Каланжова В.М., та письмове клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зубрицького О.О., суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №086156 від 18.06.2020 року, адміністративне правопорушення скоєно 18.06.2020 року, а саме: «18.06.2020 року, ОСОБА_1 , о 21.30 годин в м. Одеса по вул. Маршала Говорова, 10/1, керувала автомобілем марки «Hyundai 120», державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Land Rover Freelander», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху скоїла наїзд на бетонний стовп, після чого рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_3 , водій якого є ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_3 , по інерції здійснив наїзд на автомобіль марки «Dacia Logan», державний номер НОМЕР_4 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було направлено за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області.

Справа № 522/11732/20 передана у провадження судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєва І.М. 29.10.2020 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 року.

Тобто, після того, як сплинув 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Щодо клопотання представника потерпілої адвоката Каланжова В.М. про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Поняття «кримінальне обвинувачення» має «автономне» значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (справа «Блохін проти Росії», рішення від 23.03.2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав (справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії, ОСОБА_4 проти Республіки Молдова, п. п. 20-23).

Тому, стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо порушення дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів, та, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року в контексті ст.6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

У відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення наслідком закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

В цьому разі провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, яка виключає провадження у справі на будь-якій стадії і унеможливлює дослідження будь-яких доказів по справі.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності, що дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності встановлювати в резолютивній частині постанови вину.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства " та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу ( ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 22 жовтня 1996 року п.51).

Разом з тим, відмова від адміністративного переслідування через сплив строків давності притягнення до адміністративної відповідальності не може перешкоджати реалізації права на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій, у конкретному випадку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Тому закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП з підстав п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, не є перешкодою для встановлення в інших процедурах винуватості особи в якості підстави або її невинуватості з метою захисту порушеного права.

Спори про відшкодування майнової шкоди та компенсації моральної шкоди на користь потерпілих внаслідок адміністративного правопорушення підлягають вирішенню судом у порядку цивільного судочинства.

Особи, які були учасниками в адміністративному провадженні, приймають участь в таких спорах, як суб`єкти приватно-правового права і можуть доводити свою невинуватість та заподіяну шкоду у процедурі цивільного судочинства.

Інше перешкоджало б судовому захисту прав осіб, зробивши ілюзорним механізм компенсації шкоди.

Вказані висновки суду також узгоджуються з правовою позицією Одеського апеляційного суду, що знайшло своє відображення у постанові суду від 29.05.2020 року (справа № 521/7549/18), де також було підкреслено, що застосовуючи Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», в межах дискреційних повноважень, наданих йому тлумачити норми національного закону, використовуючи «живе право» Конвенції в питаннях стосовно строків давності притягнення до адміністративної відповідальності та встановлення вини за спливом строків давності.

Тому, суд звертає увагу, що відсутність висновків про винуватість в резолютивній частині постанови про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення не є перепоною для розгляду справи про відшкодування шкоди в цивільному судочинстві.

З урахуванням встановлених судом обставин та у відповідності до вимог ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, що унеможливлює одночасне прийняття рішення про визнання особи винною.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 221, 247, 284, 287 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горяєв І.М.