Справа № 158/2467/20
Провадження № 3/0158/859/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , безробітної, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №457524 від 23.08.2020 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 02 год. 50 хв., по вул. Незалежності в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керувала транспортним засобом марки «ВІРТ 150», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер».
У судовому засіданні, призначеному на 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому правопорушенні не визнала та суду вказала, що справді 23.08.2020 року о 02 год. 50 хв. перебувала на автозаправній станції у с. Дерно. Ствердила, що не керувала мотоциклом, а лише сиділа на ньому. Зазначила, що права керування на вказаний автотранспортний засіб вона не має; останній їй не належить. Того вечора відпочивала із друзями, була у стані сильного алкогольного сп`яніння; мотоцикл, на якому сиділа належав її знайомому. При цьому зазначила, що двигун у транспортному засобі не був приведений у дію; у замку запалювання був наявний ключ запалювання; будь-яких габаритних вогнів включено не було.
Щодо проведення огляду на стан сп`яніння не заперечила, вказала, що проходила такий на місці складення протоколу. Щодо власних підписів на протоколі та роздруківці «Драгера» - не заперечила. Однак на запитання суду щодо заперечення в судовому засідання фактів, які встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення вказала, що не розуміла своїх дій, не усвідомлювала їх, оскільки була у стані сильного алкогольного сп`яніння та виконувала усі вимоги працівників поліції, в тому числі підписала протокол, акт огляду та роздруківку із приладу власним підписом.
Питання щодо своєчасного розгляду справ про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та накладення стягнення на осіб, визнаних винними у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених вказаною нормою, із дотриманням строку, визначеного статтею 38 цього Кодексу, має бути предметом постійної уваги та контролю суддів, в провадженні яких перебувають такі справи. Судді не повинні допускати безпідставних зволікань із розглядом справ цієї категорії та вживати усіх можливих заходів, які забезпечать їх розгляд у строк, визначений законом, або у строк, який з урахуванням обставин справи можна визнати розумним та який не виходить за межі тримісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.
Задля об`єктивності розгляду вказаної справи судом було викликано у судові засідання поліцейського, який складав протокол та свідків, які були у ньому зазначені. Однак, поліцейський двічі на виклики суду не з`явився; свідки до суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Окрім того, суд зазначає, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області було скеровано на адресу суду 23.08.2020 року, однак надійшли 12.10.2020 року. Розгляд вказаної справи було призначено у терміни, визначені чинним КУпАП. При цьому суд зазначає, що закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності припадає на 23.11.2020 року.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи закінчення строків накладення стягнення за ст.38 КУпАП, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід вирішити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданими безпосередньо в суді, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
З системного аналізу вказаної норми вбачається, що на працівників поліції, як посадових осіб, уповноважених на складання протоколу, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.
Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 457524 від 23.08.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що остання, всупереч вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, керувала транспортним засобом марки «ВІРТ 150», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер». Результат тесту - позитивний 1.92% (а.с.2, 3,4).
Разом з тим, суд дослідивши відеозапис із бодікамери поліцейського, зазначає, що проведення огляду на стан сп`яніння було проведено у службовому автомобілі працівників патрульної поліції. При цьому, даний відеозапис не містить присутності будь-яких свідків на місці проведення такого огляду; окрім того, ні з відеозапису ні з інших документів не є можливим встановити чи керувала особа транспортним засобом, що є складовою при притягненні до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. «2.9 а» вказаних Правил, є саме водій.
При цьому, судом відзначається, що на відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу марки «ВІРТ 150», а також відсутні будь-які інші ознаки на підставі яких можна було об`єктивно встановити, що вказаний транспортний засіб рухався чи, що його двигун було заведено (увімкнення задніх ходових або габаритних вогнів, візуальна наявність вихлопних газів тощо).
Пленумом Верховного Суду України у п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (з наступними змінами) визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, а саме факту керування транспортним засобом та перебування у статусі водія ОСОБА_1 .
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та керувала ним, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.
Керуючись ст. ст. 251, 252, 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч