КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 369/9391/19
Справа № 33/824/4163/2020
Категорія: ст. 124, 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року, провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 та за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 223605 від 25 липня 2020 року ОСОБА_1 19 липня 2020 року о 16 год. 10 хв. вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 та 122-4 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Освіти, 19 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, під час руху заднім ходом здійснила зіткнення в задній бампер автомобіля Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишила місце пригоди. За протоколом, своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.10, 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративні правопорушення, за що статтями 122-4, 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду від 09 вересня 2020 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що він не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки судом не в повному обсязі були з`ясовані обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, які мають значення для правомірного вирішення справи, що призвело до прийняття помилкового судового рішення, у зв`язку із чим потерпіла особа несе матеріальні збитки.

Як вказує апелянт, його не було повідомлено про розгляд справи, а відтак він був позбавлений можливості надати важливі докази у справі під час її розгляду у першій інстанції, на підставі чого, не було надано належної оцінки його поясненням, пошкодженням, отриманих автомобілями, не допитано свідків ДТП в порушення статті 245 КУпАП, що призвело до прийняття судом помилкового висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу апелянт, в порушення ст. ст. 251, 255 КУпАП, інспектором поліції не проведено процесу збирання доказів відео зйомки з прилеглих будівель для повноти доказової бази, не зроблено фото фіксації пошкоджень, не зазначено інформації щодо свідків, у зв`язку із чим вони не були допитані під час судового розгляду та пояснення яких, як і інші зазначені наявні докази, не приєднані до матеріалів справи, що на думку апелянта, є підставою для повернення матеріалів на доопрацювання.

Як вважає апелянт, ОСОБА_1 не виконала умов передбачених п. 10.9 та п. 2.10 Правил дорожнього руху України, передбачених для всіх водіїв та самовільно покинула місце ДТП, хоча з наданих свідчень свідків, які не були допитані у суді, поведінка ОСОБА_1 в момент ДТП, без сумніву вказувала на чітке розуміння скоєного, а також, як зазначає апелянт, небайдужі мешканці житлового комплексу «Акварелі 2», що розташований за адресою скоєння ДТП, одразу відреагували та розмістили у чаті мешканців, фото пошкодженого автомобіля та інформацію про автомобіль, що вчинив ДТП та покинув місце пригоди.

Просить апелянт взяти до уваги те, що 19 липня 2020 близько восьмої години вечора, після встановлення ним факту ДТП, він здійснив дзвінок на мобільний телефон до ОСОБА_1 з проханням підійти на місце ДТП, яка сказала, що туди підійде її чоловік ОСОБА_3 , і після огляду останнім належного йому (апелянту) транспортного засобу, з ним була досягнута домовленість про ремонт автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: фарбування глибоких подряпин заднього бамперу, що спричинені ударом автомобілем його дружини, за рахунок винуватця, при цьому, ОСОБА_3 була запропонована послуга пофарбування бамперу за визначеною ним вартістю, однак наступного дня після здійснення ним шліфування заднього бамперу, домовленості про його пофарбування ОСОБА_3 вже не дотримався, у зв`язку з чим, 21 липня 2020 року він (апелянт) звернувся до патрульної поліції з викликом на місце скоєння ДТП за адресою: вул. Освіти, 19 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області та повідомив про ДТП і надав патрульним для огляду фотоматеріали з місця події та прізвища свідків, які можуть підтвердити факт зіткнення особи, що притягається до адміністративної відповідальності з його транспортним засобом.

Крім того, на думку апелянта, в порушення п. 3 ч. 8 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, в матеріалах справи відсутня інформація відносно огляду транспортного засобу винуватця ДТП, а саме Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , на предмет наявності характерних пошкоджень, про що говорить не зацікавленість та непрофесійність збору матеріалів справи працівниками патрульної поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_4 , яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити постанову судді без змін; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, своє рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , суддя обґрунтувала тим, що працівниками поліції беззаперечно не встановлено особу, яка була причетна до дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до пошкодження транспортного засобу Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , тому відсутні належні та допустимі докази порушення саме ОСОБА_1 вимог пунктів 2.10, 10.9 ПДР, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками такої події, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного та відсутності належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 липня 2020 року о 16 год. 10 хв. на вул. Освіти, 19 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП також підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення, яка полягає у залишенні водіями транспортних засобів всупереч встановленим правилам місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Разом з тим, незважаючи на вищенаведені висновки судді про відсутність доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а також про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції не може з ними погодитися з огляду на таке.

Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223605 від 25 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 липня 2020 року, в якому остання дослівно зазначила про те, що «місце події залишила тому, що ніяких поштовхів або ударів не почула», факт самої події цієї пригоди та причетності до неї саме ОСОБА_1 підтверджуються також іншими доказами, які в сукупності дозволяють зробити висновок не лише про фактичні обставини адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 і 122-4 КУпАП, а й про вину особи, яка їх вчинила.

Зокрема, оцінивши рапорт чергового Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 21.07.2020 року, схему місця ДТП від 21.07.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також їх пояснення під час апеляційного розгляду, в тому числі документи, додані до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що подія ДТП за обстави, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2020 року, після якої Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 самовільно залишила місце пригоди до прибуття працівників поліції, знайшла своє підтвердження.

Крім того, сама ОСОБА_1 хоча і пояснила про те, що вона не чула ніяких поштовхів або ударів, коли рухалась заднім ходом біля будинку по вул. Освіти і не знала про ДТП до того часу, поки їй не зателефонував власник пошкодженого автомобіля, проте не заперечувала того факту, що під час руху заднім ходом вона бачила автомобіль Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 і як він був припаркований біля будинку.

Співставлення цих пояснень з поясненнями ОСОБА_2 , якому стало відомо про причетність ОСОБА_1 до ДТП від мешканця будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , який сфотографував та повідомив про факт зіткнення через чат мешканців ЖК «Акварелі-2», а також з іншими доказами по справі дозволяє зробити висновок про те, що, незважаючи на порушення працівниками поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, які наведені в оскаржуваній постанові, наявні у справі докази є достатніми для встановлення наявності адміністративних правопорушень, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також встановлення вини особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання в оскаржуваній постанові на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази порушення саме ОСОБА_1 вимог пунктів 2.10, 10.9 ПДР, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП, оскільки висновок про це не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази, з точки зору їх належності та допустимості, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо наявності достатніх підстав для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 , оскільки висновки судді про відсутність в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, а також складу адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Водночас, незважаючи на наявність достатніх правових підстав для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення, як про це зазначається в апеляційній скарзі, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, що, відповідно до вимог, передбачених п. 7 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито у зв'язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а провадження у справі щодо неї - закрити, на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Перекупка Г.А.