Справа 275/1456/19
Провадження 3/362/335/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Л.М. Кравченко, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Київської області, за ч.4 ст. 130, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

13.12.2019 р. близько 22-15 год., в смт. Брусилів в Житомирській області по вул. Є. Червонюка, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 та вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком на стан сп`яніння №169 від 13.12.2019 р, результат огляду становить 1,1 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2,10 Є ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

13.12.2019 р. о 21-00 год. керуючи транспортним засобом Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Є Червонюка, 52, в смт. Брусилів в Житомирській області водій ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (паркан), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та іншого майна.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.01.2020 р. справи про вказані адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №275/1456/19.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.01.2020 р. справу стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, направлено до розгляду Васильківського міськрайонного суду Київської області за клопотанням Вангородського С.М.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 07.02.2020 р. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим розгляд справи був відкладений на 24.02.2020 р., про що ОСОБА_1 було повідомлено шляхом направлення смс-повідомлення за наданим номером телефону. Крім того, ОСОБА_1 в приміщенні суду було особисто вручено повістку, розписка про що міститься в матеріалах справи.

10.02.2020 р. на адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо подій, зазначених в протоколах даної справи про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що обставини, викладені в складених відносно нього протоколах про адміністративні правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, 13.12.2019 р. він перебував в смт. Брусилів в компанії друзів поблизу кафе «Гастевія». Близько 21 -00 год. він відчув біль в шлунку і наглядно знайомий йому хлопець на ім`я ОСОБА_2 запропонував привезти йому ліки. Оскільки аптеки в такий час були закриті, від дав ОСОБА_2 ключі ві свого авто, щоб той поїхав додому по знеболювальні. ОСОБА_2 ще не повернувся і люди коло кафе почали розповідати, що по дорозі бачили авто темного кольору, яке врізалось у відбійник. Він зі своїм знайомим вирішили піти та перевірити, що сталось. Підійшовши ближче, він побачив патрульних та його пошкоджений автомобіль. Володимира, якому він довірив свій автомобіль, - там не було. Зазначає, що поліцейські неупереджено до нього ставились, дізнавшись місце його роботи, змусили пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Також зазначає про порушення процедури проведення медичного огляду, оскільки йому не надали документ на прилад, за допомогою якого здійснювалось його освідування. Таким чином, вважає сфальсифікованими дійсні обставини у справі і просить справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також до суду ОСОБА_1 подав клопотання про виклик та допит в якості свідків осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як свідків події, ОСОБА_5 , паркан якої був пошкодженим, ОСОБА_6 , працівника КНП «Брусилівська лікарня».

При цьому клопотання не містить зазначення, які відомості вказані свідки можуть підтвердити чи спростувати, тобто не зазначена необхідність їх виклику.

Також заявлено клопотання про витребування у КПП «Брусилівська лікарня» документів щодо підтвердження працевлаштування ОСОБА_7 та тематичного удосконалення ним за відповідною програмою, копію сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої здійснювалось проведення перевірки стану сп`яніння 13.12.2019 р. та копію акту медичного огляду від 13.12.2019 р.

В судовому засіданні 24.02.2020 р. адвокат Вангородського С.М. підтримав подані клопотання, у задоволенні яких судом було відмовлено, вважаючи їх такими, що спрямовані на затягування розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, враховуючи, що події, які є предметом розгляду даної справи, мали місце 13.12.2019 р. і строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 13.03.2020 р.

Сам ОСОБА_1 в судове засідання 24.02.2020 р. не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, захисник Вангородського С.М. аргументовані причини його неявки суду не надав.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено вище, ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходили.

Відтак, неявки ОСОБА_1 в судові засідання, заявлення клопотань про витребування доказів та виклик свідків в час перед закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд розцінює як затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності та уникнення відповідальності за вчиненні правопорушення.

Відтак, судом прийнято рішення про розгляд справи у його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Цермолонський І.М. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника Вангородського С.М., дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Диспозиція ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п.2.10 Є ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи, 13.12.2019 р. близько 21 год. вона перебувала в своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 , почула сильний гуркіт, підійшовши до вікна, почула звук гальмування машини, але боялась йти на вулицю, бо було темно. Коли газування машини припинилося, вона підійшла до воріт та помітила на вулиці біля подвір`я автомобіль Тойоту, біля нього нікого не було. Коли приїхали працівники поліції, вона вийшла на вулицю і лише тоді побачила, що її паркан пошкоджено, а на авто є механічні пошкодження. Просить притягнути до відповідальності водія даного авто, щоб він відшкодував матеріальну шкоду.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що 13.12.2019 р. близько 21 год. ві вживав спиртні напої після ДТП, яке сталось в смт. Брусилів по вул. Є Червонюка на автомобілі Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням. Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці відмовився але погодився проїхати до найближчого медичного закладу охорони здоров`я для освідування. Результат освідування становить 1,1 %.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ №090487 від 13.12.2019 р., за ч.4 ст. 130 КУпАП, та серії ОБ №090486 від 13.12.2019 р. за ст. 124 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 13.12.2019 р. КНП «Брусилівська лікарня», за результатами якого встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,1%.

Щодо письмових показів ОСОБА_1 , наданих суду, які протирічать показам, наданим під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд вважає їх надуманими і вигаданими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і наданих з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення.

За встановлених фактичних обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.10є ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що всебічно досліджені під час судового засідання, а невизнання ним своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, всупереч заперечень ОСОБА_1 , судом встановлений факт порушення ним п.12.1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №090486 від 13.12.2019 р., схемою місця ДТП від 13.12.2019 р., його письмовими показами.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суспільна небезпека вчинених ОСОБА_1 правопорушень, на думку суду, полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, ступінь його вини, обставини які обтяжують його відповідальність те, що ОСОБА_1 вчинив грубі адміністративні правопорушення, обставин які пом`якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-284, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 рн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко