КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/961/2020 Постанова винесена суддею Жук М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_1 05 грудня 2019 року приблизно о 23 год. 20 хв. в м. Києві, на перехресті вулиць Лугова - Коноплянська, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S 500», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами ОСОБА_1 суд обґрунтував свої висновки недопустимими доказами та без достатніх підстав притягнув його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 стверджує, що не керував та не перебував за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz S 500», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб був технічно несправним і не заводився. Він з товаришем лише відштовхнули автомобіль до обочини і в цей момент прибули працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, проте поліцейський запросив свідків та безпідставно склав щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому не сформульовано суті адміністративного правопорушення, в чому саме він обвинувачується, у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи у відмові від проходженні огляду на стан сп`яніння, не зазначено також в який спосіб необхідно було пройти огляд.

Зазначає, що поліцейські порушили вимоги ст. 266 КУпАП та низку положень Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), оскільки не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не оформили та не видали йому направлення для огляду до закладу охорони здоров`я, водночас порушення процедури огляду на стан сп`яніння тягне недійсність огляду та свідчить про відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу також на те, що надруковані на бланках пояснення свідків, особу яких встановили лише з їх слів, не відображають конкретну ситуацію, до того ж цими поясненнями не засвідчено факту керування водієм транспортним засобом та ще і з ознаками сп`яніння. В порушення пунктів 3.3, 3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100 (далі - Інструкція 2), до справи долучений відеозапис, який фактично складається із п`яти відеофрагментів, між якими наявні періоди часу коли відеозапис не здійснюється та взагалі із цих записів неможливо зрозуміти, хто там зафіксований та що відбувалося.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

При цьому, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 дотримав вимог процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

Виходячи зі змісту постанови, суддя місцевого суду заслухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази і відеозапис, та проаналізувавши усі докази, повно та всебічно з`ясував фактичні обставини правопорушення. Висновок судді в постанові про достатність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вмотивованим, оскільки ґрунтується на оцінці доказів.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337710 від 05 грудня 2019 року (а.с. 1); у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2), у відеозаписі із нагрудної камери поліцейського (а.с. 3).

Ці докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2019 року складений уповноваженою на те особою, з дотриманням положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення виходячи з характеру вчинених дій, які пов`язані з відмовою водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема, в протоколі, окрім іншого, вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, викладеними у протоколі.

До того ж відомості у відеозаписі переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків ОСОБА_1 , у якого поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, 05 грудня 2019 року о 23 год. 29 хв. відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому відсутні підстави вважати, що не було встановлено особу свідка ОСОБА_3 , а відібрання пояснень свідків на бланку не суперечить вимогам закону.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції Інструкції 2 є непереконливими, оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не указані, а безпосередньо у справі відсутні дані, які б свідчили, що поліцейським не були зафіксовані відомості щодо обставин відмови водія від огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які б у свою чергу доводили позицію ОСОБА_1 щодо істотного порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів.

При цьому із відеозаписів слідує, що працівником поліції в присутності двох свідків неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, але він відмовився, пояснивши це тим, що поспішає.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він взагалі не підлягав огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, не заслуговує на увагу, оскільки в своїх поясненнях ОСОБА_1 (а.с.8) фактично підтвердив факт керування автомобілем, указав, що на проїзній частині автомобіль зупинився через технічну несправність, тому він відкотив його на обочину, в чому допомогу надавали і поліцейські, а в подальшому, як про це свідчать інші докази у справі, у поліцейських виникли об`єктивні підстави для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейський не запропонував йому огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та порушив спеціальну процедуру огляду, є безпідставним, не узгоджується з його ж позицією, яка зводиться до того, що він взагалі не повинен був виконувати вимоги п. 2.5 ПДР України. Разом із цим, виходячи з того, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, визначені в пункті 4 розділу I Інструкції, про що прямо зазначено в протоколі, огляд на стан наркотичного сп`яніння у будь-якому випадку підлягав проведенню виключно в закладі охорони здоров`я відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, проте ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції п.п. 8, 12 Інструкції, а саме ненадання йому відповідного направлення для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я також не заслуговують на увагу, оскільки доказами у справі доведено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд, який за змістом ст. 266 КУпАП здійснюється у закладі охорони здоров`я лише в присутності поліцейського.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 14 січня 2020 року, всупереч тверджень апелянта, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на оцінці всіх доказів у справі, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 акладено з дотриманням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко