Справа № 461/8793/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1687/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. та захисника Завади Т.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Є.Васецького на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1644/20900/20 від 25.08.2020 року: 480 пляшок віскі ТМ «JAMESON IRISH WHISKEY», без акцизних марок, об`ємом по 1 л. кожна - повернуто ОСОБА_1 .

Згідно постанови, 25.08.2020 року о 22 год. 54 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби прибув автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «LT35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Перед початком митного контролю ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. У ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність у нього тільки особистих речей.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №587» Львівської митниці ДФС, під час проведення митного контролю було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: 480 пляшок віскі ТМ «JAMESON IRISH WHISKEY», без акцизних марок, об`ємом по 1 л. кожна. Незадекларований товар знаходився в багажному відсіку автомобіля. Після виявлення даного товару ОСОБА_1 визнав даний товар своєю власністю.

Відповідно до ст. 257 Митного Кодексу України, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, ОСОБА_1 незадекларував за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість), які підлягають обовязковому декларуванню у разі їх перміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 Митного Кодексу України

Не погоджуючись з даною постановою представник Галицької митниці Держмитслужби Є.Васецький подав апеляційну скаргу.

Вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову незаконною, зважаючи на наступне.

Загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення у відповідності до висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.10.2020 №13/18-16/1/81 становить - 308 711, 18 грн.

Разом з тим, судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 із захисником надає суду документи невідомого походження, які мають сумнівний характер, оскільки були надані в судовий розгляд більше ніж через 3 місяці після дати вчинення ним правопорушення, згідно якого вартість вилучених предметів правопорушення становить 475,20 Євро.

Не погоджуючись з таким твердженням суду митниця зазначає наступне. В протоколі про порушення митних правил зазначено, що гр. ОСОБА_1 порушено вимоги статті 257 МК України.

Відповідно до ч. 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 10 статті 257 МК України перелік товарів, що не підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 369 МК України особисті речі, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, підлягають декларуванню шляхом учинення дій, усно або, за бажанням власника чи на вимогу органу доходів і зборів, письмово, не оподатковуються митними платежами та звільняються від подання проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до статті 370 МК України наведено перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

У разі переміщення смугою руху «червоний коридор» товари переміщувані громадянами підлягають декларуванню.

Законодавець передбачає декларування всіх переміщуваних товарів. Однак, оподаткуванню підлягають тільки ті що перевищують неоподатковувану норм переміщення через митний кордон України передбачену нормами ст. 374 Митного кодексу України.

В законодавстві чітко прописаний обов`язок щодо вчинення або утримання від вчинення певних дій особою, а також правомірність її поведінки під час переміщення через митний кордон України, а саме - обов`язок особи задекларувати товари, що переміщуються нею через митний кордон України.

Тобто судом взагалі проігноровано норму ч.1 ст. 374 МК України стосовно вагових параметрів предметів правопорушення у даній справі.

Загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення у відповідності до висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.10.2020 №13/18-16/1/81 становить - 308 711,18 грн.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил гр. ОСОБА_1 , не надав посадовій особі митниці будь-яких документів на переміщуваний ним товар, посадовою особою митного органу уповноваженою на визначення митної вартості товарів згідно ст. 57 МК України було направлено вилучений товар для проведення відповідних експертиз.

Однак, Галицьким районним судом м.Львова, при розгляді адміністративної справи №461/8793/20, всупереч нормам ст. 251 КУпАП прийнято до уваги надану гр. ОСОБА_1 , сумнівного походження документів, згідно яких вартість вилученого товару становить 475,20 Євро, що згідно курсу НБУ дорівнює 18 337,58 гривень. Натомість, судом без жодних обґрунтувань не взято до уваги висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.10.2020 №13/18-16/1/81, відповідно до якого загальна вартість переміщуваних гр. ОСОБА_1 , товарів становить 308 711,18 гривень.

В цей же ж час, при прийнятті до уваги судом документів невідомого походження, наданих гр. ОСОБА_1 , не з`ясовувалося питання, чи у встановленому законом порядку такі отримані і долучені до матеріалів справи.

Таким чином, судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим, що призвело до ненадходження до Держбюджету України коштів у сумі 308 711,18 гривень.

Також зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 376 МК України, громадяни, які досягли 18-річного віку, можуть ввозити алкогольні напої та тютюнові вироби на митну територію України в ручній поклажі або супроводжуваному багажі без сплати митних платежів та без письмового декларування у таких кількостях із розрахунку на одну особу: 200 сигарет або 50 сигар чи 250 грамів тютюну, або ці вироби в наборі загальною вагою, що не перевищує 250 грамів; 5 літрів пива, 2 літри вина, 1 літр міцних (із вмістом спирту більш як 22 %) алкогольних напоїв.

Виходячи з вищенаведеного, гр. ОСОБА_1 , неможливо у передбачений законом спосіб перевезти більше 1 літру віскі ТМ «JAMESON IRISH WHISKEY» через митний кордон України.

За таких обставин Галицьким районним судом м. Львова порушено вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю. на підтримку апеляційної скарги та виступ захисника Завади Т.Р. про її безпідставність та залишення постанови без зміни, перевіривши матеріали справи №461/8793/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, зокрема умислу на вчинення правопорушення.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу не заявляти за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки не видається за можливе довести умисел на вчинення вказаного правопорушення в даному випадку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права, однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, невмотивованість та незаконність прийнятого рішення є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі представника Галицької митниці Держмитслужби, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 12 листопада 2020 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України за відсутнітю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Васецького Євгена Ігоровича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.