П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Ангеліна І.І., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 13 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Черемшини, 17/3, керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя.

Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в кабінеті лікаря-нарколога або за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції дійсно запропонували йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте, при його відмові пройти такий огляд на місці, оскільки не довіряє покажчикам такого приладу, працівники поліції не пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, як і не відреагували на його пропозицію пройти обстеження в лікарні.

Як зазначає ОСОБА_2 , він не мав ознак алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутнє направлення на його огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що, на його переконання, свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли його до закладу охорони здоров`я та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вказує і про те, що в суді першої інстанції заявляв клопотання про допит свідків, які були залучені працівниками поліції при складанні протоколу, проте клопотання було проігноровано, що також свідчить про порушення його прав на захист та на справедливий суд.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Ангеліна І.І. в судовому засіданні - 04 вересня 2020 року на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеозапис, слід дійти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував обставини того, що 13 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Черемшини, 17/3, керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за підозрою в тому, що керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 не заперечує, що відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки не довіряв його покажчикам, а почервоніння очей у нього було за характером роботи, оскільки працює зі зварювальним апаратом, разом з тим, працівники поліції не запропонували проїхати до медичного закладу, а його таку пропозицію - ніяк не відреагували.

На противагу даним поясненням, матеріали справи містять дані, які спростовують твердження ОСОБА_1 про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 085847 від 13 квітня 2020 року, в означений день, о 22 год. 45 хв. в м. Києві, вул. Черемшини, 17/3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), разом з тим від будь-яких пояснень відмовився, зазначивши свою незгоду з даним протоколом.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 УПП в м. Києві лейтенантом поліції Каневським Д.В., дії якого ОСОБА_1 не оскаржені, як і не містять таких даних матеріали справи.

В матеріалах провадження наявні пояснення двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2), відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, що і засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 085847 від 13 квітня 2020 року (а.с. 1).

Досліджений як судом першої, так і апеляційної інстанції відеозапис подій з нагрудних камер працівника поліції в повній мірі відображає хронологію подій за участю ОСОБА_1 , відповідно до якого працівники поліції в присутності двох свідків, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, як на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога, на що останній відмовився від проходження будь-якого огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, що, в своїй сукупності, спростовує твердження в тій частині, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, зокрема, в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до цього ж відеозапису, автомобіль «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , був переданий на зберігання та подальшого транспортування за місцем мешкання ОСОБА_2 його знайомому, який зобов`язався протягом 24 годин не передавати керування ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, зібрані в передбаченому ст. 266 КУпАП порядку, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, - є безпідставними.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На правильність висновків суду першої інстанції не можуть вплинути доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в повному обсязі не дослідив докази в даному провадженні, а саме не допитав свідків, що були присутніми під час складання протоколу, присутності яких при досліджуваних подіях ОСОБА_1 не оспорює, як і не мотивує їх допит безпосередньо в суді.

Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу охорони здоров`я, то і цей довід апеляційної скарги - є неспроможним, з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій