Справа № 492/2149/19
Провадження № 3/492/103/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старшим майстром в Арцизькому ЗЗБВ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року, о 15 годині 40 хвилин, в Арцизькому районі на автодорозі Т-1627, 66 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DODGE RAM VAN», д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на тварину (корову, яка загинула на місці), чим порушив вимоги п. п. 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті порушення Правил дорожнього руху України транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 02 грудня 2019 року, о 15 годині 40 хвилин, в Арцизькому районі на автодорозі Т-1627, 66 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DODGE RAM VAN», д/н НОМЕР_1 , будучі учасником дорожньо-транспортної пригоди, в якості водія автомобіля, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, з місця дорожньо-транспортної пригоди поїхав, в поліцію не повідомив, чим порушив п. п. 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність за ст. 122-4 КУпАП.

Також, 02 грудня 2019 року, о 16 годині 20 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборна, 54, на території ТОВ «ЗЗБВ», ОСОБА_2 після того, як залишив автомобіль, вживав алкоголь (коньяк), чим порушив вимоги п. 10-є Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що 02 грудня 2019 року він збив корову, однак алкогольні напої він в цей день не вживав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 , ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, однак, його провина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень доведена наступними доказами.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093584 від 02.12.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а. с. 6); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 7); довідкою про результати розгляду повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 9); фототаблицею (а. с. 10 - 11).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 06.12.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, впродовж року не притягувався, отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а. с. 8).

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093585 від 02.12.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а. с. 13); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 02.12.2019 року (а. с. 16); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.12.2019 року (а. с. 17).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 06.12.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, впродовж року не притягувався, отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а. с. 14).

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 - 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093591 від 02.12.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а. с. 20).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням сертифікованого газоаналізатора алкотестера № 6810 «Драгер ARAM 3597» від 02.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 1,22 ‰ алкоголю (а. с. 22, 23), роздруківки з використанням сертифікованого газоаналізатора алкотестера № 6810 «Драгер ARAM 3597» від 02.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 1,22 ‰ алкоголю (а.с. 21).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 06.12.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, впродовж року не притягувався, отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а. с. 24).

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, на переглянутих у судовому засіданні відеозаписах з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника СРПП № 1 Арцизького ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 в приміщенні Арцизького ВП ГУНП в Одеській області проходив медичний огляд із застосуванням алкотестеру «Драгер».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він працює разом з ОСОБА_1 на Арцизькому ЗЗБВ. 02 грудня 2019 року він та ОСОБА_1 знаходились на робочому місці. Потім ОСОБА_1 поїхав. Приблизно через 1 годину ОСОБА_1 приїхав на своєму розбитому автомобілі, який загнав в ДЕПО. ОСОБА_1 йому сказав, що він збив корову та був дуже засмучений з цього приводу. Потім приїхали співробітники поліції та ОСОБА_1 поїхав разом з ними. Потім через деякий час він повернувся на роботу. Коли ОСОБА_1 приїхав він не бачив, щоб ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він взагалі не бачив, щоб 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 02 грудня 2019 року він працював разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_1 поїхав, він був тверезий, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було. Наступного дня він приїхав на роботу та дізнався, що сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 . Після дорожньо-транспортної пригоди він ОСОБА_1 не бачив, оскільки раніше пішов з роботи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона працює на Арциизькому ЗЗБВ та ОСОБА_1 є її начальником. Їй відомо, що ОСОБА_1 збив корову. 02 грудня 2019 року вони знаходились на роботі. Вона попросила ОСОБА_1 щоб він відвіз її додому в с. Павлівка Арцизького району Одеської області, оскільки їй необхідно було поратись по господарству. Коли вони на автомобілі ОСОБА_1 під`їжджали до с. Павлівка, то раптом на проїзну частину дороги вибігла корова і ОСОБА_1 її збив. При скоєнні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був тверезий. Що було після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, їй не відомо, оскільки ОСОБА_1 залишив її вдома, а сам поїхав.

Інших доказів, що спростовують провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

Суд відноситься критично та не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкогольні напої після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, в тому числі наданим відеозаписом, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Таку позицію ОСОБА_1 суд пов`язує з обраним ним способом захисту та бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

Суд не вбачає підстав для того, щоб не приймати до уваги покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки в судовому засіданні не встановлено даних про те, що свідки обмовляють ОСОБА_1 .

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом приймається до уваги заява потерпілої ОСОБА_7 про добровільне відшкодування ОСОБА_1 завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення судом не встановлено.

Суддя зазначає, що адміністративні правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, тому вважаю накласти відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ст. 124, ст. ст. 122-4, 130, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 , ч. 4 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області