Провадження № 3/643/139/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 205952, водій ОСОБА_2 01.12.2019 року о 00:20 год. керував транспортним засобом «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , по пр. Ювілейному, буд. 59 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», результат 2,42 проміле. Від проходження огляду в комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, відмовився.

ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте автомобілем не керував. Зазначив, що залишає автомобіль у сусідньому дворі, оскільки в його дворі відсутнє вільне місце для паркування. Ввечері 30.11.2019 року він попросив свого товариша перегнати вказаний вище автомобіль до свого місця проживання. Товариш перегнав автомобіль до району, в якому проживає ОСОБА_3 , та пішов. ОСОБА_3 залишився сидіти в припаркованому автомобілі. До нього підійшов його знайомий ОСОБА_4 . Вони вдвох сиділи в автомобілі та спілкувались. В ході спілкування він пересів на переднє сидіння водія, оскільки з цього місця йому було зручніше виправити поломку в магнітолі. Автомобіль при цьому був припаркованим та перебував в нерухомому стані, він транспортним засобом не керував. Потім він побачив червоно-сині проблискові маячки автомобіля патрульної поліції. До нього підійшли співробітники поліції та почали звинувачувати його в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він повідомляв працівників поліції, що не керував автомобілем, проте відеозапис із зазначеною розмовою працівники поліції суду не надали. В подальшому він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Після пред`явлення йому для огляду письмових пояснень від 01.12.2019 року, які заповнені нерозбірливим почерком, в зв`язку з чим ознайомлення з їх змістом є утрудненим (а.с. 9), ОСОБА_3 заперечив факт надання ним вказаних пояснень та виконання їх його почерком.

Також ОСОБА_3 зазначив, що раніше мав прізвище ОСОБА_5 , проте в подальшому змінив його на ОСОБА_1 . Ним було отримано паспорт громадянина України на нове прізвище, проте посвідчення водія залишилось на прізвище ОСОБА_5 . За поясненнями ОСОБА_3 , саме з цих причин протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_2 .

На підтвердження вказаної обставини адвокат Шльонських О.М. надала суду Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_3 від 25.02.2020 року, згідно якого 25.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінено прізвище на ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_3 надано суду письмові пояснення аналогічного змісту, в яких він з посиланням на норми Конституції України, КУпАП, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини просить закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Шльонських О.М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав того, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом. Зауважила, що рапорт, згідно якого ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, створений штучно, що підтверджується даними відеозапису, згідно якого співробітник поліції дає вказівку іншому написати такий рапорт. Також просила врахувати, що із змісту протоколу незрозуміло, у зв`язку із яким правопорушенням він складений через керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або у зв`язку з відмовою від проходження огляду на такий стан. Також зазначила, що пояснення ОСОБА_3 підтверджуються іншим рапортом працівника поліції, в якому зазначено, що автомобіль ОСОБА_3 припаркований на парковці без порушення ПДР України. Крім того, зазначала на інших порушеннях чинного законодавства України, які за її доводами мали місце під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний за клопотанням ОСОБА_3 , надав пояснення, згідно яких в ніч з 30.11.2019 року на 01.12.2019 року, приблизно о 12-00 год., він йшов по двору житлового будинку по пр. Ювілейному, який розташований неподалік від ТРЦ «Україна», номер будинку не пам`ятає. Він побачив автомобіль свого знайомого ОСОБА_7 , який був припаркований в нерухомому стані. Він присів у вказаний автомобіль, після чого спитав у ОСОБА_3 , чому той знаходиться на пасажирському сидінні, на що ОСОБА_3 відповів, що його привіз товариш і він на нього чекає. В подальшому вони спілкувались з ОСОБА_3 та слухали музику, сидячи в автомобілі. Виникли проблеми з відтворенням музики, і ОСОБА_3 пересів на місце водія, щоб їх виправити. Потім приїхали співробітники поліції. Причини їх приїзду йому невідомі. ОСОБА_3 вийшов з автомобіля і почав спілкуватись з працівниками поліції. Він почекав в автомобілі, потім пішов. Він не вийшов разом з ОСОБА_3 , оскільки не знав причину приїзду поліції та злякався. Автомобіль ОСОБА_3 не рухався. На момент приїду працівників поліції автомобіль також знаходився в нерухомому стані. До приїзду поліції він знаходився в автомобілі приблизно 30 хвилин.

Поліцейський УПП в Харківській області ОСОБА_8 , викликаний в судове засідання судом та допитаний в якості свідка, надав пояснення, згідно яких від командира роти отримав виклик. Прибувши за викликом, було з`ясовано, що відносно особи вже складався матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП та водій повідомив, що піде додому. Потім було зупинено автомобіль, в ньому знаходися ОСОБА_3 . У останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» Водій погодився та пройшов вказаний огляд, за результатами якого встановлений стан алкогольного сп`яніння. Потім водію запропонували огляд у нарколога в закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився. ОСОБА_3 зупиняв не його екіпаж, а екіпаж 51 в складі Нестеренка, ОСОБА_9 , Пшеничного. На уточнююче запитання свідок ОСОБА_8 повідомив, що в момент часу, коли він та поліцейський ОСОБА_10 під`їхали за викликом, автомобіль ОСОБА_2 перебував в нерухомому стані, а ОСОБА_2 знаходився біля автомобіля.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що в його присутності ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат був позитивним. Йому повідомили, що ОСОБА_3 затримали, коли він керував автомобілем. Особисто він не бачив, як ОСОБА_3 здійснював керування автомобілем, йому про це відомо зі слів працівників поліції. ОСОБА_3 з результатами огляду на стан сп`яніння погодився. ОСОБА_3 відмовився від надання пояснень та зазначав, що його вже намагались арештувати працівники поліції. ОСОБА_3 також пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте він відмовився від вказаного огляду та зазначив, що буде проходити його на місці.

Після пред`явлення ОСОБА_11 для огляду протоколу про адміністративне правопорушення, а також акту огляду та його письмових пояснень, які містяться на а.с. 5 та а.с. 8, свідок підтвердив, що підпис у вказаних документах виконаний ним особисто.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що проходив біля будинку 59 по пр. Ювілейному в м. Харкові. В районі 10-го під`їзду стояли автомобіль патрульної поліції та іномарка темного кольору. Працівники поліції попросили його бути свідком. Автомобіль при цьому не рухався, з двох боків від нього були автомобілі патрульної поліції. Він побачив людину, поруч з якою стояли працівники поліції. Його попросили дати показання, що людина була п`яною за кермом. Свідок ОСОБА_3 за кермом автомобіля не бачив. Коли він підійшов, ОСОБА_3 знаходився на вулиці біля автомобіля. Чи керував ОСОБА_3 автомобілем, свідок особисто не бачив. ОСОБА_3 дали продути газоаналізатор, результат виявився позитивним. Він не пам`ятає, чи погодився ОСОБА_3 з результатами огляду.

Після пред`явлення ОСОБА_12 для огляду протоколу про адміністративне правопорушення, а також акту огляду та його письмових пояснень, які містяться на а.с. 5 та а.с. 7, свідок підтвердив, що підпис у вказаних документах виконаний ним особисто. Також свідок зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, на його думку, складений не зовсім коректно, оскільки особа має притягатись до відповідальності або за керування в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами газоаналізатора, або за відмову від проходження огляду на такий стан. Також свідок уточнив, що він не спостерігав особисто, чи керував ОСОБА_3 автомобілем. Йому працівники поліції сказали, що ОСОБА_3 керував автомобілем, і саме тому він підписав документи, в яких ОСОБА_3 зазначений в якості водія.

Працівники поліції Карнаушенко С.В., ОСОБА_13 Н., а також ОСОБА_14 та ОСОБА_15 неодноразово викликались до суду для допиту в якості свідків, проте в судове засідання не з`явились.

Крім вказаних вище доказів, судом також досліджено письмові докази та СД-диск з відеозаписом, надані працівниками поліції, а саме.

Згідно корінця до протоколу № ОБ від 205952 від 01.12.2019 року (тестування на алкоголь), проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», результат проходження ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння становить 2,42 % проміле.

Як вбачається з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 проводився за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» в присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . Результат огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння становить 2,42 % проміле. ОСОБА_2 з результатами огляду погодився.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_12 від 01.12.2019 року, 01.12.2019 року працівниками патрульної поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 В його присутності водій автомобілю «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», за результатами встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2, 42 проміле. Від надання пояснень, підпису у протоколі відмовився.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_11 від 01.12.2019 року, 01.12.2019 року працівниками патрульної поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 В його присутності водій автомобілю «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», за результатами встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2, 42 проміле. Від надання пояснень, підпису у протоколі відмовився.

Згідно рапорту поліцейського роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Охріменка Д.О. від 01.12.2019 року, 01.12.2019 року о 02:00 год. під час складання матеріалів справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ОБ № 205952, було викликано евакуатор через чергову частину для евакуації на штрафмайданчик транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 59. На місце прибув евакуатор «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_4 . Водій евакуатору пояснив, що погрузити транспортний засіб «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , не має технічної можливості у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркований на паркингу, колеса повернуті у бік та по боках з правої та з лівої сторони немає можливості його погрузити, після чого поїхав. Транспортний засіб «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркований без порушення Правил дорожнього руху України на парковці за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 59.

Згідно рапорту поліцейського роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Нестеренка В.Н. від 01.12.2019 року, 01.12.2019 року під час несення служби Московського району екіпажом «5051» спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 отримано виклик та, їхавши на нього, у районі будинку № 59 по пр. Ювілейний в м. Харкові, по дворовій дорозі назустріч ним рухався автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перегородив їм дорогу. Підійшовши до автомобіля, він помітив, що за кермом даного автомобіля знаходиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого вони 3 години тому назад склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На місце був викликаний екіпаж «5007» для подальшого фіксування адміністративного правопорушення. Водія було зупинено 01.12.2019 року о 00:20 год.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння під час проведення відповідного огляду працівниками поліції, визнаний самим ОСОБА_3 в ході розгляду даної справи, крім того, підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що під час огляду ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу. Обов`язок щодо доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання відносно того, чи доведено поза розумним сумнівом виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля під час руху останнього, суд керується таким.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником поліції Карнаушенко С.В., суд не може визнати доказом того, що ОСОБА_3 виконував функції водія автомобіля, з наступних підстав. З показань поліцейського УПП в Харківській області Охріменко Д.О. судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не зупиняли ОСОБА_3 . В момент часу, коли вказані працівники поліції приїхали на місце оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, автомобіль ОСОБА_3 перебував в нерухомому стані, а сам ОСОБА_3 знаходився біля автомобіля.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також не були очевидцями виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля та про вказану обставину дізнались від працівників поліції, які оформлювали матеріали, тобто від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Так, як вбачається з матеріалів справи, письмові пояснень у вказаних осіб відбирав поліцейський УПП в Харківській області ОСОБА_10 .

Таким чином, єдиним доказом, який безпосередньо вказує на виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля, є рапорт поліцейського роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Нестеренка В.Н. від 01.12.2019 року.

Згідно вказаного рапорту, ОСОБА_13 в складі екіпажу спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 виявив автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , коли вказаний автомобіль рухався їм назустріч.

Оцінюючи вказаний рапорт, суд керується таким.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 року (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

Для встановлення всіх обставин справи, суд неодноразово відкладав судовий розгляд та викликав в судове засідання для допиту в якості свідків працівників поліції ОСОБА_13 , а також ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Незважаючи на виклики суду, вказані особи до суду не з`явились, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості отримати їх показання, надані в якості свідків, з приводу обставин виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля.

Наданий працівниками поліції відеозапис не містить моменту зупинки автомобіля ОСОБА_3 . Так, вказаний відеозапис починається з моменту, коли ОСОБА_3 перебуває на вулиці біля працівників поліції.

Таким чином, відеозапису, з якого суд мав би можливість встановити факт керування автомобілем ОСОБА_3 , працівниками поліції всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП не надано.

Між тим, як вбачається з постанови Верховного Суду від 03.04.2019 року, ухваленої в справі № 537/1807/17, належним та допустимим доказом можуть бути лише дані відеозапису, в якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на обставини, які передували складенню рапорту працівника поліції ОСОБА_13 та на які посилалась захисник, обґрунтовуючи заперечення проти зазначеного рапорту. Згідно відеозапису, працівник поліції неодноразово повідомляє інших колег про необхідність написання рапорту, зазначаючи, що він його продиктує. Потім працівник поліції повідомляє, що у рапорті його колезі необхідно зазначити, що вони їхали, він їхав назустріч, його зупинили. Також вказаний працівник поліції зазначає, що рапорт необхідно написати, оскільки вони людину не зупиняли (файл «»).

Таким чином, з відеозапису вбачається, що працівник поліції просить колег написати рапорт та фактично повідомляє, які обставини їм необхідно відобразити у вказаному рапорті.

Враховуючи обставин складення рапорту поліцейського УПП в Харківській області Нестеренка В.Н., вказані вище положення законодавства та висновки щодо застосування норм права, відсутність відеозапису зупинки транспортного засобу, неявку до суду працівників поліції, які зупиняли транспортний засіб, що унеможливило отримання їх показань за процедурою допиту свідків, суд не може визнати вказаний вище рапорт достатнім доказом, який переконливо, поза розумним сумнівом, спростовує показання ОСОБА_3 та ОСОБА_16 .

Крім того, суд враховує, що згідно пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_16 , а також даних відеозапису, матеріали про адміністративне правопорушення оформлювались у дворі багатоповерхового будинку. Вказана обставина підтверджується рапортами працівників поліції. Так, в рапорті поліцейського УПП в Харківській області Нестеренка В.Н. зазначено, що автомобіль ОСОБА_3 було виявлено на дворовій дорозі в районі буд. 59 по пр. Ювілейному в м. Харкові. В рапорті поліцейського УПП в Харківській області Охріменка Д.О. від 01.12.2019 року зазначено, що автомобіль ОСОБА_3 припаркований без порушення ПДР України на парковці за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 59.

Таким чином, місце, в якому був виявлений автомобіль ОСОБА_3 , не суперечить його версії подій, згідно якої він перебував у припаркованому біля свого будинку автомобілі.

Виниклі сумніви щодо виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля та руху останнього в момент часу, коли він був виявлений працівниками поліції, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_3 та приходить до висновку щодо недоведеності факту керування ним транспортним засобом.

Оцінюючи ту обставину, що ОСОБА_3 , згідно даних відеозапису, під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування автомобілем, суд керується таким.

ОСОБА_3 надав пояснення, згідно яких заперечував вказану обставину, проте працівники поліції відповідні відеозаписи суду не надали.

З наданих відеозаписів вбачається, що вказане питання з ОСОБА_3 працівниками поліції не обговорювалось, тобто відеозапис не містить ані даних про визнання ОСОБА_3 факту керування автомобілем, ані заперечень проти цього.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності притягнення її до адміністративної відповідальності та не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення правомірності рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відсутність відеозапису, який би підтверджував доводи ОСОБА_3 відносно того, що він заперечував факт керування транспортним засобом, не звільняє працівників поліції від обов`язку доведення вказаної обставини шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів виконання ОСОБА_3 функцій водія автомобіля під час руху останнього.

Крім того, суд звертає увагу на таке.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, особу може бути притягнуто до відповідальності за вказаною нормою або за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені результати огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» і одночасно зазначено на його відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості достовірно встановити, за яке правопорушення відносно ОСОБА_3 складено вказаний протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується результатами тесту на газоаналізатор «Драгер», або за відмову від проходження огляду на зазначений стан.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких суд закриває провадження у справі, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам захисника, зокрема доводам про те, що згідно відеозапису один працівник поліції надав вказівку іншим написати пояснення за свідка ОСОБА_11 через перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що інший свідок огляду не міг прочитати документи через відсутність окулярів, що працівники поліції згідно відеозапису неодноразово погрожували ОСОБА_3 застосуванням спеціальних засобів тощо.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.