Номер провадження: 33/813/1296/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Мастістого І.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Мастістого Іллі Андрійовича на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420, 40 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 серпня 2020 року, близько 23.00 години, перебуваючи в приміщенні закладу «Ітака» за адресою м. Одеса, пляж Аркадія, ліве крило №4 допустив порушення дистанції між відвідувачами, чим порушив п.15. Постанови КМУ №588 від 08.07.2020 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 15.10.2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Мастістий І.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2020 року та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Також у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Мастістий І.А. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що судової повістки про розгляд справи у вигляді смс-повідомлення ОСОБА_2 не отримував, в судовому засіданні не був, а з оскаржуваною постановою адвокат Мастістий І.А. ознайомився лише 06.10.2020 року, тому не мав можливості оскаржити постанову у встановлені законом строки.

До суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання (а.с.33).

До суду апеляційної інстанції з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Мастістий І.А., який підтримав апеляційну скаргу а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови суду.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що про розгляд справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 був повідомлений завчасно, тобто за 2 неділі, апеляційний суд вважає неповажною причину неявки ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його захисника - адвоката Мастістого І.А. та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови суду, хоча належним чином викликався в судове засідання, про що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 651267 мається його підпис про розгляд справи в Приморському районному суді м. Одеси 18.08.2020 року, в 14.00 год. (а.с.1).

Зазначена обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 не було відомо про прийняте судом рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, копію постанови суду адвокат Мастістий І.А. отримав лише 06.10.2020 року, тобто після збігу 10-денного терміну на її оскарження.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду по правам людини.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 651267, в вину ОСОБА_2 інкримінується порушення ним п.15 Постанови КМУ№ 588 від 08.07.2020 року, що виразилося в допущенні порушення дистанції між відвідувачами в приміщені закладу «Ітака». Саме здійснення цього правопорушенням і викладено в оскаржуваній постанові суду, тобто в останній вказано, що ОСОБА_2 порушив саме п.15 Постанови КМУ № 588 від 08.07.2020 року.

Проте, судом не було враховано, що вказана Постанова № 588 від 08.07.2020 року має всього 2 пункти, і не має п. 15, як то вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 651267 від 02.08.2020 року, та в оскаржуваній постанові Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2020 року.

Якщо у вказаних документах мались на увазі підпункти 15 та 16, якими було доповнено п.3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року, то підпункт 15 має наступний міст: «діяльність закладів культури з наповненістю понад 50 відсотків стаціонарних розміщених місць для сидіння та/або більше однієї особи на 5 кв. метрів площі закладу культури».

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не вчиняв і не міг вчинити порушення ні пункту 15, ні підпункту 15 Постанови КМУ № 588 від 08.07.2020 року, а також Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, особисто ОСОБА_2 не порушував санітарно-протиепідемічні правила, визначені постановою №32 Головного державного санітарного лікаря від 02.06.2020 року.

Ці правила порушували інші відвідувачі, які були присутні у приміщенні закладу «Ітака» 02.08.2020 року, о 23.20 год., розташованого за адресою: м.Одеса, пляж Аркадія, ліве крило № 4.

З цих підстав, ОСОБА_2 може нести адміністративну відповідальність, як посадова особа вказаного закладу, що інкримінувалось йому в вину, оскільки і в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 651267, і в оскаржуваній постанові зазначено, що він працює у вказаному закладі адміністратором.

В такому випадку, при визнанні винним ОСОБА_2 як адміністратора закладу «Ітака» у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд мав притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто мінімум - до 34000 грн., а не 17000 грн.

Крім того, матеріали справи не мають жодних об`єктивних доказів того, що ОСОБА_3 працював у закладі «Ітака» адміністратором, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 44-1 КУпАП є незаконним, оскільки ОСОБА_3 не є суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягаючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_2 адміністративній відповідальності, та дійшов до помилкового висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі по п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не був повідомлений про час і місце судового засідання, призначеного в суді першої інстанції, то вони є необгрунтованими, оскільки спростовуються наявністю його підпису в протоколі проадміністративне правопорушення серії АПР18 № 651267 від 02.08.2020 року щодо його повідомлення про час і місце судового засідання, призначеного на 18.08.2020 року, на 14.00 год., про що вказано вище.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Мастістого Іллі Андрійовича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мастістого Іллі Андрійовича задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати і прийняти постанову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда