Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/109/20
Провадження № 3/506/72/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2020 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Цеглед Республіки Угорщина, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, громадянки України, інспектора прикордонного контролю 1 категорії ВІПС «Платонове» ВПС «Окни», раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності

за ч.2 ст.172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №033369 від 17 лютого 2020 року, 11 грудня 2019 року о 11.14 год. ОСОБА_1 , в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Платонове» ВПС «Окни», перебуваючи у складі наряду з охорони державного кордону України «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску», в умовах особливого періоду, порушила правила несення прикордонної служби, а саме: при виїзді з України громадянина ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який значиться в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, як такий, що підлягає арешту та подальшої екстрадиції до Сербії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, не виконала вимоги п.п.2 п.6, п.п.2 п.8 «Порядку дій посадових осіб ДПСУ та НПУ в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу», затвердженого наказом МВС України від 14.06.2016 року №505 (не перевірила наявність інформації про особу ОСОБА_4 у банку даних системи «Гарт-1» та не порівняла дані з інформацією про особу, зазначеною в картці Інтерполу, а також не доповіла про виявлення особи начальнику підрозділу охорони державного кордону) п.17 глави 5 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ», затвердженої наказом МВСУ від 19.10.2015 року №1261, ст.ст.11, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, не визнала, пояснивши, що дійсно 11 грудня 2019 року вона перебувала у складі прикордонного наряду та виконувала обов`язки «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску». Відповідно до встановленого порядку, при спрацюванні бази даних «Гарт-1 Інтерпол-Пошук» інспектор прикордонної служби, який здійснює перевірку документів зобов`язаний доповісти їй, як старшому прикордонних нарядів, а вона, в свою чергу, зобов`язана перевірити та порівняти інформацію про виявлену особу з інформацією, зазначеною в картці Інтерполу та доповісти начальнику підрозділу охорони державного кордону. Крім того, всі доповіді щодо спрацювання вона зобов`язана заносити до робочого зошиту. Після цього, вона, враховуючи, що у неї відсутній доступ до бази даних, має доповісти до чергової частини для подальшої перевірки. Однак під час несення нею служби 11 грудня 2019 року інспектором прикордонної служби Рученко О., яка здійснювала перевірку паспортних документів, про факт спрацювання бази даних щодо громадянина ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який значиться в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, як такий, що підлягає арешту та подальшої екстрадиції до Сербії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, не доповідалося. Тому і вона, в свою чергу, будь-яких дій щодо вказаного громадянина не здійснювала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством .

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

П.п.2 п.6 «Порядку дій посадових осіб ДПСУ та НПУ в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу», затвердженого наказом МВС України від 14.06.2016 року №505 /далі в тексті Порядок/, передбачено, що у разі ідентифікації (виявлення) іноземців, осіб без громадянства (далі - особи), які перетинають державний кордон України та відносно яких містяться відомості в банках даних Інтерполу, що передбачають їх затримання (арешт) та подальшу екстрадицію під час виїзду з України: інспектор прикордонної служби, який здійснює перевірку паспортних документів, доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи і передає йому паспортний документ цієї особи; старший прикордонних нарядів повторно з автоматизованого робочого місця «Старший зміни» за допомогою функції фіксації біометричних даних перевіряє наявність інформації про особу у відповідному банку даних системи «Гарт-1» та порівнює дані з інформацією про цю особу, зазначеною в картці Інтерполу (ім`я, дата народження, громадянство, фотокартка, характер скоєного правопорушення тощо).

Крім того, п.п.2 п.8 вказаного Порядку встановлено, що у разі часткового збігу даних, що містяться в банках даних Інтерполу, та даних про особу, зазначених в її паспортному документі, або недостатності зазначеної інформації для ідентифікації особи: інспектор прикордонної служби, який здійснює перевірку паспортних документів, доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи; старший прикордонних нарядів доповідає про виявлення особи начальнику підрозділу охорони державного кордону та начальнику зміни ВУС органу охорони державного кордону.

Таким чином, виконання обов`язків старшого прикордонного наряду залежить від належного виконання обов`язків інспектора прикордонної служби, який здійснює перевірку паспортних документів в частині доповіді старшому прикордонних нарядів про виявлення особи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор прикордонної служби ОСОБА_5 повідомила, що 11 грудня 2019 року під час несення служби у прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Платонове» ВПС «Окни» при виїзді з України громадянина Боснії і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона перевіряла його документи. Під час внесення відомостей про перетинання державного кордону до баз даних спрацювала база даних «ПМ Гарт-1 Інтерпол-Пошук», відносно громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про вказаний факт вона доповіла старшому прикордонних нарядів Спонченко В.В., яка наказала пропустити вказаного громадянина, посилаючись на те, що це спрацювання є помилковим. Тому вона дозволила виїзд вказаного громадянина. Ні у неї, ні у ОСОБА_1 немає допуску до бази даних «Інтерпол Пошук», де можна перевірити дійсність спрацювання тому, зазвичай в такій ситуації, вона зобов`язана повідомити про факт спрацювання бази старшого прикордонного наряду, який перебуває на території пункту пропуску, а старший, в свою чергу, бере паспортний документ та з адміністративної будівлі пересилає його черговому прикордонного загону, який надсилає запит до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, з метою підтвердження або спростування факту перебування громадянина в міжнародному розшуку. Через деякий час, приблизно через 30 хвилин надходить відповідь щодо або підтвердження, або спростування факту перебування особи в розшуку.

Разом з тим, вказані пояснення свідка ОСОБА_5 не узгоджуються з долученим до протоколу про адміністративне правопорушення аналізом файлів системи відеоспостереження ВМО №1 митного посту «Подільськ» Одеської митниці ДМС, встановленої в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Платонове» щодо проходження контролю автомобілем Nissan д/н НОМЕР_1 на виїзд з України 11.12.2019 року, з якого вбачається що вказаний автомобіль стоїть біля кабінки та о 11:04:31 г ОСОБА_5 виходить з кабінки та йде до адміністративної будівлі; о 11:05:07 г до кабінки заходить ОСОБА_1 та через 5 секунд виходить з неї і також йде до адміністративної будівлі; о 11:05:33 г ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом повертаються до кабінки, де ОСОБА_1 перебуває з 11:05:38 г протягом однієї хвилини і 3 секунд та о 11:06:42 виходить і йде до адміністративної будівлі, а о 11:08:21 г автомобіль виїжджає. Вказані події відбувалися протягом близько 2 хвилин і за вказаний час ОСОБА_1 апріорі не могла здійснити перевірку спрацювання, що, за повідомленням свідка ОСОБА_5 , зазвичай займає близько півгодини.

До того ж, як вбачається з долучених до протоколу витягів з робочих зошитів старшого прикордонних нарядів у міжнародному пункті пропуску "Платонове", записи за 11 грудня 2019 року про спрацювання бази щодо громадянина Боснії і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаних зошитах відсутні.

При цьому, крім пояснень свідка ОСОБА_5 , будь-яких належних доказів того, що остання здійснила доповідь старшому прикордонного наряду Спонченко В.В. про факт спрацювання бази даних, що є обов`язковою умовою для подальшого виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 , до протоколу не долучено, тоді як самих лише пояснень свідка ОСОБА_5 для встановлення наявності об`єктивної сторони правопорушення недостатньо.

При цьому, ч.2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, так як особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.172-18 ч.2 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 247 п.1 ,ст.283 ,п.3 ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.