Номер провадження: 33/813/1278/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/14333/20

Номер провадження: 33/813/1278/20

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Бикової К.А.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп..

Згідно з постановою суду вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення (а. с. 1), довідкою (а. с. 9), поясненнями (а. с. 6) та іншими матеріалами справи. В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Судом першої інстанції не було сповіщено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. Зазначає про наявність порушень інструкції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі. Вказує на те, що дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати за ч. 1/ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 189701 від 09.09.2020 року, 24 серпня 2020 року, о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), вчинила домашнє насилля (висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою) щодо сестри та її співмешканця, в наслідок чого була завдана шкода їх психологічному здоров`ю, таким чином своїми діями особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинила насилля в сім`ї.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 189701 від 09.09.2020 року (а. с. 1) вбачається, що в ході складання цього протоколу можливість настання чи фактично настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому ОСОБА_2 встановлена не була.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів щодо проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_3 (а. с. 4) та ОСОБА_1 (а. с. 5) щодо подій, які відбулися 24.08.2020 року. Одеський апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі вказаних пояснень також не можна прийти до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вказані пояснення є такими, які суперечать за змістом один одному. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є зацікавленими особами по справі, а отже апеляційний суд має об`єктивні сумніви щодо правдивості цих пояснень. Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 визнана винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, безпідставно, оскільки її вина не доведена належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодонаявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно яких судом першої інстанції її притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, адміністративне провадження слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін