Провадження № 3/359/5867/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

З даних протоколу серії ДПР18 №334532 слідує, що 03.11.2019 року в м. Бориспіль по вул. Київський Одеська, 4, водій ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після ДТП, що сталася за його участі до проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків. Проба позитивна 1,88 проміле, чим водій порушив п. 2.10 (є) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 повідомив, що його клієнт не вживав алкогольних напоїв після ДТП за його участі, а вживав алкогольні напої до ДТП та до того, як сів за кермо автомобіля. Проте за порадою працівників поліції надав пояснення, що вживав алкоголь після ДТП. Також захисник Полтавця А.П. заявив, що даний протокол відносно ОСОБА_2 за ч 4 ст. 130 КУпАП був складений упереджено, оскільки перед тим як ОСОБА_2 надав пояснення один з працівників поліції порекомендував йому надати саме такі свідчення і навіть не роз`яснив у чому різниця між ч.1 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В той же час адвокат Синяченко В.П. звернув увагу суду на те, що після того, як ОСОБА_2 зрозумів, що працівники поліції увели його в оману, щодо необхідності написання саме таких пояснень, він не погодився з протоколом і зафіксував свою незгоду у протоколі складеному відносно нього. Зі слів адвоката, фактичні обставини справи не відповідають тим, які викладені у протоколі, а відповідно і відсутній склад адміністративного правопорушення, та справа підлягає закриттю.

Крім того, адвокат Синяченко В.П. заявив клопотання про виклик до суду наступних свідків свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання пояснила, що 03.11.2019 вона була на роботі і перед обідом їй подзвонили родичі і повідомили, що помер її двоюрідний брат ОСОБА_7 та повідомили, що вони виїжджають до міста Бориспіль і хочуть у неї зупинитися до завершення процедури поховання родича. Після цього вона подзвонила своєму цивільному чоловіку ОСОБА_2 та сказала щоб він негайно їхав додому та зустрів родичів, оскільки знала, що чоловік не на роботі та займається ремонтом їхнього будинку. Чоловік повідомив її, що він вже вживав алкоголь, та вона сказала йому, що це її менше всього цікавить і він має негайно їхати додому до їхньої квартири. Через деякий час вона набрала ОСОБА_2 запитати чи той вже вдома, але він повідомив, що у нього проблеми і говорити він не може, а вже після того вона дізналася, що сталося ДТП І її чоловік був за кермом нетверезим.

Свідок ОСОБА_5 повідомив у судовому засіданні, що 03.11.2019 року він допомагав робити своєму товаришу ОСОБА_8 ремонт у його будинку, що за адресою М.Вовчка, 16-Г у місті Бориспіль. Разом з ними був ОСОБА_9 . Перед обідом вони вирішили вжити алкогольні напої під час обіду, відповідно приготували їжу і сіли пообідати. Під час обіду вживали алкогольні напої, в якій кількості точно не знає, але вважає, що приблизно 0,5-0,7 літри горілки. Після закінчення їхнього обіду до ОСОБА_2 хтось зателефонував і як він потім зрозумів то була дружина ОСОБА_2 . Після розмови по телефону, ОСОБА_2 нічого не пояснюючи побіг перевдягатися та сів за кермо власного авто і кудись поїхав. Потім, від ОСОБА_2 він дізнався, що той потрапив у ДТП.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду покази аналогічні тим, що були надані ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він був очевидцем того, як ОСОБА_2 виїжджаючи з вул. Горького на вул. Київський шлях, не впорався з керуванням та в?їхав у рекламний стенд. Після побаченого він підійшов до авто та запитав що сталося, однак водій відповів, що все добре і допомоги він не потребує та намагався і надалі виїхати з місця ДТП. За словами даного свідка, від ОСОБА_2 було чути запах алкоголю. Після чого ОСОБА_3 викликав поліцію, а водій втік з місця події, та повернувся згодом за номерним знаком автівки, який лишився на місці ДТП.

Свідок ОСОБА_10 викликалася у судове засідання, проте так і не з`явилася.

Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до відповідальності, покази свідків, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження, а провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вказаних вимог, в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена не об`єктивно, оскільки суперечить фактичним обставинам справи, а саме не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 на момент ДТП вже перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відтак притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є неможливим.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у вказаній справі, оскільки він складений у порушення ст.ст.254,256 КУпАП.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП складає: вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на укладання протоколів про адміністративні право.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про не доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного саме ч. 4 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.