Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2213/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., в залі суду в м. Житомирі за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Денисенка Б.Д., представника ОСОБА_2 - адвоката Логінова Р.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року щодо нього за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року об`єднано в одне провадження справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП (№278/2213/19) зі справою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (№278/3024/19), та присвоєно їм спільний номер 278/2213/19.

Цією ж постановою ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження в справі щодо неї закрито, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження в справі щодо нього закрито, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду, 24 травня 2019 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN T-4», державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Садки Житомирського району, рухаючись по другорядній дорозі з ґрунтовим покриттям по вул. Поперечній на перехресті з вул. Мічюріна, яка є головною дорогою з асфальтованим покриттям, не надала переваги в русі та здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLD», державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п.1.10, 16.11 ПДР України.

В цей же час, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLD», державний номер НОМЕР_2 , 24 травня 2019 року о 07 год. 40 хв. в с. Садки Житомирського району, під час виникнення небезпеки для руху не вжив необхідних заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN T-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який виїхав з другорядної дороги. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 ПДР України.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього, у зв`язку із закінченням накладення адміністративного стягнення, скасувати. Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ним не оскаржується.

Посилається на те, що висновки суду, викладені в постанові, не ґрунтуються на досліджених у справі про адміністративне правопорушення доказах, є надуманими. До адміністративної відповідальності його притягнуто незаконно.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений лише відносно ОСОБА_2 , а він був визнаний потерпілим. 04.10.2019 року суд виніс постанову про повернення справи відносно ОСОБА_2 на доопрацювання, оскільки, з матеріалів справи вбачав спільну вину ОСОБА_2 та водія автомобіля Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 ». У вказаній постанові суд висловилася про наявність вини в його діях ще до розгляду справи по суті, що є упередженим ставленням до оцінки його дій, що в подальшому негативно вплинуло на прийняття відносно нього незаконного і необґрунтованого рішення. При цьому суд вийшов за межі судового розгляду, передбачені ст.280 КУпАП, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 обвинувачується в порушенні вимог п.п. 1.10,16.11 Правил дорожнього руху України.

Вказав, що в судовому засіданні 28.08.2020 року питання про об`єднання справ про адміністративні правопорушення № 278/2213/19 і № 278/3024/19 не обговорювалося і про таке прийняте рішення не знав.

Зазначив, що крім складеного відносно нього протоколу від 06.11.2019 року, жодного доказу його вини до протоколу і матеріалів справи надано не було. Обґрунтування суду, що його вину доведено доказами із справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , є такими, що порушує його права і законні інтереси.

Послався на те, що суд безпідставно, в порушення положень статті 38 КУпАП, ініціював складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за межами строку давності притягнення до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності по справі сплив 25 серпня 2019 року, і протокол щодо нього складено 06.11.2019 року. Також судом достатньою мірою не враховано положення вимог ст.247 КУпАП відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказав, що порушення провадження в справі про адміністративне правопорушення та складання протоколу про скоєння адміністративного правопорушення після спливу строків давності, передбачених ст.38 КУпАП свідчить про невідповідність проколу про скоєння правопорушення вимогам закону та незаконне притягнення особи до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Послався на те, що при складанні протоколу так і в судовому засіданні свою вину не визнав та в підтвердження цього надав докази, а саме відеозапис автомобільного відеореєстратора, яким зафіксований момент виїзду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 з другорядної на головну дорогу без зупинок і момент зіткнення автомобілів; пояснення свідка ОСОБА_4 . Однак в оскаржуваній постанові суду відеозапис з відеореєстратора взагалі не зазначений, як і показання свідка ОСОБА_4 та цим доказам не надано жодної оцінки.

Зазначив, що посилання суду першої інстанції як на доказ його вини висновок експертного дослідження №30, який приєднаний до матеріалів справи ОСОБА_2 , не може бути відповідно до ст.251 КУпАП належним доказом його вини у ДТП саме у справі щодо нього. Вказане дослідження не є висновком експерта, оскільки проведено не на підставі ухвали суду, а на підставі заяви ОСОБА_2 . Спеціаліст не попереджений про кримінальну відповідальність за надання необґрунтованого висновку. При цьому порушені вимоги ст.7-1 Закону України « Про судову експертизу», яка передбачає проведення експертизи на підставі договору з експертом. Вказав, що у висновку експертного дослідження зазначаються вихідні дані із заяви ОСОБА_2 і зокрема враховуються пояснення водія ОСОБА_2 , однак зазначені дані не відповідають матеріалам справи і дійсності.

Послався на те, що висновки експертного дослідження, побудовані на невірних вихідних даний, не є обґрунтованими і не можуть бути визнані належним доказом. Також не можуть бути взяті до уваги розрахунки відстані, на якій був його автомобіль в момент виникнення небезпеки для руху, оскільки ця розрахункова відстань не відповідає даним відеореєстратора.

Зазначив, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам, статтей 283, 284 КпАП, оскільки в ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року.

В обґрунтування поважності строку на апеляційне оскарження посилається на те, що не був обізнаний про результат розгляду справи, оскільки суд не повідомив точної дати і часу оголошення постанови у справі. Копію оскаржуваної постанови зміг отримати тільки 10.09.2020 року, що підтверджується розпискою про її отримання, яка знаходиться в матеріалах справи. Вказані обставини позбавили його можливості у встановлений строк оскаржити постанову, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений ним з поважної причини.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2 - адвоката Логінова Р.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував положень ст.ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями учасників пригоди, іншими письмовими доказами.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 16 вересня 2019 року за №30, проведеного судовим експертом Косухою С.В., встановлено наступне:

З моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля «VOLKSWAGEN GOLD», державний номер НОМЕР_2 в дорожній ситуації, що в дорожній ситуації, в дорожній ситуації що склалася ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN T-4», державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом застосування своєчасного гальмування.

В дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля «VOLKSWAGEN T-4», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 16.11 ПДР України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 відповідали зазначеним вимогам ПДР України.

В дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля «VOLKSWAGEN GOLD», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.3 ПДР України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_1 не відповідали зазначеним вимогам ПДР України.

З технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля «VOLKSWAGEN T-4», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам п.10.1, 16.11 ПДР України створили небезпечну дорожню обстановку для водія автомобіля «VOLKSWAGEN GOLD», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 дії якого в свою чергу не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору також знаходиться у причинному зв`язку із виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.47-50).

Однак як вбачається з матеріалів справи, після ДТП протокол про адміністративне правопорушення 16.08.2019 року був складений лише відносно ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 був визнаний потерпілим.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 надійшла до Житомирського районного суду 22.08.2019 року.

04.10.2019 року судом першої інстанції винесена постанова про повернення справи відносно ОСОБА_2 на доопрацювання, оскільки, як зазначив суд у вказаній постанові «оглянувши матеріали справи, суд вважає, що з матеріалів справи вбачається спільна вина ОСОБА_2 та водія автомобіля Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_3 », однак копії прототоколу щодо ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено..

Таким чином суд у вказаній постанові висловилася про наявність вини в діях ОСОБА_1 ще до розгляду справи по суті, що є упередженим ставленням до оцінки його дій і в подальшому вплинуло на прийняття відносно нього незаконного і необгрунтованого рішення.

Отримавши таку постанову суду, уповноважена службова особі 06.11.2019 року склала відносно нього протокол і направила його до суду. При цьому відносно ОСОБА_1 на підставі цього протоколу, була заведена окрема справа про адміністративне правопорушення № 278/3024/19 за ст.124 КУпАП. А протокол щодо ОСОБА_2 залишився без будь-яких змін та дооформлень.

Суд в постанові обгрунтував вину ОСОБА_1 доказами, які було надано працівником поліції до протоколу щодо ОСОБА_2 , та скопійовано вказані ж докази на підтвердження вини ОСОБА_1 . При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно пояснень учасників провадження, справи відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 призначалися на один день, однак на різний час, тобто окремо, постанови про об`єднання зазначених справи окремо судом не приймалося, а рішення про їх об`єднання бул прийнято лише в постанові по суті в справі щодо ОСОБА_2 .

В той же час, суд, повертаючи матеріали справи відносно ОСОБА_2 на доопрацювання, фактично зобов`язав уповноважених на то осіб вирішити питання щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 та ставити питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, перебравши на себе функцію обвинувачення у вчинення правопорушення, при цьому не завернувши увагу на закінчення строку, передбаченого ст.. 38 КУпАП та не прийнявши до уваги положення ч.1 ст. 247 КУпАП, а також встановивши завчасно вину ОСОБА_1 ..

Натомість, дослідивши матеріали по справах як відносно ОСОБА_2 , так і відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає підстав стверджувати, що ними доводиться вина ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДР України, що підтверджується тим, що одразу після дорожньо-транспортної пригоди не було складено протокол щодо ОСОБА_1 , а даний протокол було складено за вказівкою суду про наявність в його діях відповідних порушень. Що стосується висновку експертного дослідження № 30 від 16.09.2019, на який послався суд як на доказ не тільки вини ОСОБА_1 , а й як на підставу необхідності складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати однозначним доказом вини, оскільки висновок експерта зроблено за заявою ОСОБА_2 і на вихідних даних, вказаних нею без врахування думки ОСОБА_1 , без врахування відеозапису з відеореєстратора ОСОБА_1 . Крім того є незрозумілим із висновку експерта коли водій ОСОБА_1 побачив та виявив перешкоду в русі, а цих вихідних даних експерту ніхто не надавав, оскільки вони могли бути встановлені тільки при відтворенні обставин пригоди, додаткових з`ясуваннях цих питань у учасників пригоди та свідків. При цьому експерт позбавлений повноважень самостійно встановлювати вихідні дані для про ведення дослідження.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вичненні правопорушення також, на думку апеляційного суду, спростовується переглянутим апеляційним судом відео з відереєстратора його автомобіля. ОСОБА_1 рухався поьголовній дорозі, і ОСОБА_2 , виїзжаючи на головну дорогу з другорядної не надала йому переваги в русі, який судом першої інстанції не було належно враховано при ухваленні свого рішення.

З огляду на викладене суд першої інстанції безпідставно, в порушення положень ст..ст.1, 7, 38 КУпАП, ініціював складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за межами строку накладання стягнення .

Ініціюючи це питання, суд в постанові від 04.10.2019 року, пославшись на письмові докази в справі, в тому числі і на висновок експерта, наданий стороною захисту, вказав, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній протокол про притягнення іншого водія до адміністративної відповідальності і це, ніби-то є підставою для повернення матеріалів на доопрацювання. При цьому суд вийшов за межі судового розгляду, передбачені ст.280 КУпАП оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 обвинувачується в порушенні вимог п.п. 1.10, 16.11 Правил дорожнього руху України.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності по справі сплив 25 серпня 2019 року, а протокол про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП складено 06.11.2019 року, тобто не врахував положення вимог ч.1 ст. 247 КУпАП, відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням норм КУпАП.

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, належних та достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, і як наслідок - наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, здобуто не було, а суд першої інстанції при розгляд справи не звернув належної уваги на вказані обставини.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо скасування постанови суду у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому постанова суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття справи у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУПАП, підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови в цій частині про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В решті постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого стт.124 КУпАП, та закриття справи щодо нього у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення, - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: