КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/2955/20
Провадження № 33/824/4801/2020 Суддя 1 інстанції - Хрипун С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

20 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року, ОСОБА_1 12.11.2020 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України винесено постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а відтак він був позбавлений можливості використати своє право на оскарження постанови Києво - Святошинського районного суду Київської області за справою № 369/5072/20 від 18.06.2020 р, відповідно до строків визначених ст. 294 КУпАП з підстав ведених обмежень пов`язаних з пересуванням.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 18 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поштовим відправленням направив лише 12.11.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Доводи ОСОБА_1 про неможливість подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк у зв`язку із введенням на території України карантину не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки жодною з редакцій Постанов КМУ, у томі числі і Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не було заборонено відвідування судів або об`єктів поштового зв`язку, адже подання апеляційної скарги не потребує безпосередньої присутності особи в суді і вона могла бути здана на поштове відділення, за умови забезпечення персоналу та відвідувачів засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Більш того, Постанову Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, на яку посилається апелянт, винесено після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року, а інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк у клопотанні не наведено.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, а відтак апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв`язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал