Справа 362/7270/19
Провадження 3/362/141/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Л.М. Кравченко, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого охоронником Карпатської нафтової компанії, ідентифікаційнй номер: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

07.12.2019 р. о 19-00 год., в м. Василькові, Київської області, по вул. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: сильний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 07.12.2019 р. о 19-20 год., в м. Василькові, Київської області, по вул. Київська водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою проблискових маяків та звукового сигналу, був зупинений шляхом переслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою у вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав. Захисником ОСОБА_2 - адвокатом Чугуновим М.В. надано письмові пояснення.

Так, зазначено, що 07.12.2019 р. ОСОБА_1 близько 18-50 год. вийшов з магазину по вул. Київська, 97-А та поїхав до продуктового кіоску, що на перехресті вул. Київської і вул. Лістрового. Там зустрів знайомого ОСОБА_3 та незнайомого чоловіка ОСОБА_4 . Зробивши покупки, він поїхав у зворотньому напрямку. Жодного патрульного автомобіля він не бачив. Близько 19-05 він припаркувався біля прохідної частини підприємства в м. Василькові по вул. Київській, 94 напроти повороту на вул. Молочну. Забравши свої речі з автомобіля, він повз прохідну, на якій знаходився ОСОБА_5 , зайшов на підприємство. Повернувшись, виявив відсутність автомобіля. Як повідомив ОСОБА_5 , поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення та вилучено транспортний засіб. 08.12.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Васильківського відділу поліції, де й дізнався про складення на нього протоколів про адміністративне правопорушення. З протоколами він категорично не погоджується, вважає їх незаконними, такими, що порушують його права, а викладені у них факти не відповідають дійсним обставинами справи. Так, зазначає, що жодний екіпаж патрульної поліції його не переслідував, протокол за ст. 122-2 КУпАП не містить конкретизації частини статті КУпАП, порушення якої йому інкримінується. Крім того, протоколи містять виправлення та неточності, що унеможливлює використання їх як доказів у справі. Протокол не направлявся ОСОБА_2 , йому не роз`яснювались його права та обов`язки, протоколи складено за його відсутності, що позбавило його права надати свої пояснення. У зв`язку з допущеною помилкою в прізвищі ОСОБА_2 , а саме зазначення « ОСОБА_2 », вважає, що взагалі не встановлено, яка саме особа вчинила правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки адміністративного правопорушення. Також вказує, що зазначених у протоколі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було на місці складення протоколу, йому ніхто не пропонував проходити огляд на стан сп`яніння, тому він відповідно від цього не відмовлявся. Також зазначив, що у зв`язку з фізичними особливостями у ОСОБА_1 порушена координація руху.

Виходячи з зазначеного, вважає, що протокол містить суттєві недоліки, які унеможливлюють встановлення факту наявності чи відсутності складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-13 КУпАП, за обставин, вказаних у протоколі. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаками адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 122-2 і ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази наявності складу адміністративних правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює охоронником на підприємстві ТОВ «Аква систем органік» і 07.12.2019 р. о 19-10 він пропустив на територію ОСОБА_1 у своїх справах, алкогольного сп`яніння у нього не бачив.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 07.12.2019 р. він зустрів біля магазину ОСОБА_1 , вони постояли, палили і пішли додому. Він пішов пішки, а ОСОБА_10 поїхав на автомобілі по вул. Київській. Неадекватного стану він у ОСОБА_10 не помітив. Поліцейського патруля також він не бачив. Поїхав ОСОБА_1 легко, тому що дорога в ямах.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 07.12.2019 р. близько 19-00 год. він з ОСОБА_12 стояли поблизу магазину по вул. Лісторового, під`їхав автомобілем ОСОБА_10 , привітався, був в нормальному адекватному стані, сходив в магазин, повернувшись, сів в авто і поїхав на роботу в ТОВ «Аквафарм Органік», а вони пішли додому. При цьому поліції він не бачив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор ОСОБА_13 суду показала, що патрулюючи 07.12.2019 р. о 1900 год. по вул. Лістрового в м. Василькові вона побачила, як з автомобіля виходить водій, автомобіль припаркований біля магазину. Його поведінка вже вказувала, що він нетверезий нестійка хода, стоячи на порозі - хилитався. Вони проїхали до лісополоси, зупинились, коли водій повертався до авто - було очевидно, що він нетверезий: нестійка хода, хитання. Вони проїхали і зупинились близько 100 м від магазину, думали, що побачивши поліцейський патруль, водій спиниться і не сяде за кермо. Однак ОСОБА_1 сів в авто, різко розвернувся і поїхав в бік вул. Київська. Вони поїхали за ним, включили проблискові маячки, кричали в рупор. Він зупинився, сів на пасажирське сидіння. Коли до нього звернулися, він повідомив, що не керував автомобілем, а сидів на пасажирському сидінні. Він відмовився надавати посвідчення та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Потім він вибіг, побіг на прохідну, його пропустив охоронець. У нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Охоронець на запитання інспектора повідомив, що так відбувається неодноразово і там на території підприємства відбувається святкування, однак він боїться керівництва і свідчити не бажає. Свідків правопорушення було зупинено на місці після складання протоколу було евакуйовано транспортний засіб, а водій повідомив про його угон.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.5. ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223406 від 07.12.2019 р., поясненнями допитаного в судовому засіданні в якості свідка інспектора ОСОБА_14 , а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , з яких вбачається, що водій автомобіля Рено ОСОБА_10 проігнорував вимогу поліцейських про зупинку, і маючи ознаки алкогольного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, після чого, шляхом фізичного опору швидко побіг за забор підприємства «Аквафарм».

Щодо показів свідків захисту: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 судом не встановлено обставин, які спростовують відомості, викладені в протоколі та показах інспектора ОСОБА_16 , оскільки ті обставини, що зазначені свідки, не вбачали ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не можуть спростовувати факт їх наявності, вони не є спеціалістами в цій сфері і об`єктивно в пізній час не могли, чи не бажали об`єктивно оцінити стан ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на протиріччя в показах самого ОСОБА_1 . Так, в своїх письмових поясненнях він зазначає, що не бачив патрульного автомобіля поліції, спокійно зайшов на підприємство, а повернувшись, - виявив відсутність автомобіля.

З його показів слідує, що він взагалі не бачив поліцейських і не було факту складення протоколу.

При цьому, в п.4 письмових пояснень ОСОБА_17 зазначає, що свідки, зазначені в протоколі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відсутні під час складання протоколу.

Зазначені відомості та протиріччя дають суду підстави вважати, що ОСОБА_17 надає показання, що не відповідають фактичним обставинам справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення.

Щодо наданих ОСОБА_1 роздруківок з камер підприємства ТОВ «Аква Систем Органік», судом встановлено, що вказані зйомки вчинені 12.07.2019 р. в період часу з 18:49 год. по 18:50 год.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, інкриміновані ОСОБА_1 порушення вчинені 12.07.2019 р. о 19-00 год.

Відтак, фотознімки о 18-50 год. не є належними доказами у даній справі, оскільки не містять відомостей щодо предмету розгляду вказаної справи. Факт перебування ОСОБА_1 о 18-50 год. під підприємством «ТОВ «Аква Систем Органік» жодним чином не спростовує відомостей, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, які мали місце о 19-00 год.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що всебічно досліджені під час судового засідання, а невизнання ним своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, всупереч заперечень ОСОБА_1 , судом встановлений факт порушення ним п.2.4 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а саме - невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, саме таку фабулу містить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №223407. При цьому «виправлення», на які звертає увагу захисник Колодійчика В.М., не є суттєвими, та такі, що змінюють суть інкримінованого правопорушення, а не зазначення частини статті КУпАП, не викликає у суду сумніві щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , оскільки стаття 122-2 КУпАП містить одну частину, у зв`язку з чим відсутня необхідність конкретизації її частини.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На думку суду, пояснення свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , які перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , не слід приймати до уваги, оскільки викликають сумніви щодо їх неупередженості та є такими, що спрямовані на сприяння в ухиленні останнього від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суспільна небезпека вчинених ОСОБА_1 правопорушень, на думку суду, полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому вважаю за необхідне об`єднати адміністративні матеріали відносно ОСОБА_19 в одне провадження та накласти на останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.187 КУпАП.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП, ступінь його вини, обставини які обтяжують його відповідальність те, що ОСОБА_1 вчинив грубі адміністративні правопорушення, обставин, які пом`якшують відповідальність правопорушника, суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-284, ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №362/7270/19 та №362/7271/19 та присвоїти справі № 362/7270/19, провадження № 3/362/141/20.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст. 122-2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 рн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко