Справа № 503/1509/20
Провадження №3/503/764/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

01 вересня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073204, згідно змісту якого 01 вересня 2020 року об 11.20 годині ОСОБА_1 керував мотоциклом марки ИЖ Юпитер-4 з номерним знаком НОМЕР_1 в смт. Слобідка з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що керував мотоциклом не маючи права керування транспортними засобами та був зупинений працівниками поліції, внаслідок чого відносно нього працівник поліції склав постанову про накладення штрафу та після цього відпустив, а через деякий час в подальшому він знову був зупинений працівниками поліції для роз`яснення йому порядку сплати штрафу. Також зазначив, що має інвалідність другої групи, отримує пенсію близько 1500 грн., має на утримані двох неповнолітніх дітей, з яких син має важке захворювання.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

01 вересня 2020 року об 11.20 годині ОСОБА_1 , під час керування мотоциклом марки ИЖ Юпитер-4 з номерним знаком НОМЕР_1 , був зупинений працівниками Національної поліції в смт. Слобідка.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073204 (а.с.2) ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, однак протокол містить лише підпис одного свідка ОСОБА_2 .

При цьому, до протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01.08.2020 року (а.с.8-9) складені на бланковій формі, яка містила заздалегідь надрукований текст з поясненнями, зокрема щодо ознак алкогольного сп`яніння наявних у водія у вигляді характерного запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, почервоніння обличчя, визнання останнім своєї вини та категоричної відмови в їх присутності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм.

Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що перелік зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння наведений у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах є різним як за обсягом так і за самими видами даних ознак. Так у письмових поясненнях свідків обсяг ознак є най об`ємним, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. В той час як в самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено виключно нестійку ходу та характерний запах алкоголю з порожнини рота.

Дані пояснення свідків суд оцінює критично, оскільки спосіб їх складення на бланковій формі, яка вже містить надрукований перелік зовнішніх ознак сп`яніння, схиляє свідка до зазначення пояснень саме у відповідному змісті шляхом полегшення їх викладення та економії часу.

Крім зазначеного вище суд звертає увагу також на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2) та письмові пояснення свідків (а.с.8-9) містять формулювання відмови водія згідно якої останній відмовилася від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, тобто не конкретизовано якого саме з існуючих видів огляду на місці зупинки працівником поліції, у закладі охорони здоров`я лікарем або обох з перелічених оглядів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2, 6-7 розділу І та пунктами 1, 6 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом в присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров`я у разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Згідно до п. 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі за текстом Порядок від 17.12.2008 № 1103), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3-4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Аналіз наведених вище норм вказує на те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а огляд лікарем закладу охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

В свою чергу матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять відомостей про пропозицію водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу.

В свою чергу, під час судового розгляду, судом було досліджено відеозапис «SOS00091» на CD-R диску (а.с.11), що доданий до матеріалів справи, з якого вбачається, що о 12.52 годині ОСОБА_1 керуючи мотоциклом з коляскою був зупинений інспектором СРПП Кодимського ВП, після короткої розмови, без перевірки документів, інспектор відпустив ОСОБА_1 о 12.53 годині. Жодних свідків під час даної події не було та протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Таким чином суд вважає, що під час провадження у даній справі про адміністративне правопорушення вимоги Закону та Інструкцій, які розроблені профільним міністерством, якими повинен керуватися поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не виконані, а саме не було дотримано процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння в частині запропонованого водію виду проходження огляду на стан сп`яніння, в той час як законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частина 1 статті 255 КУпАП).

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто незобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені вище порушення, в частині недотримання інспектором поліції процедури проведення огляду щодо ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (виду запропонованого огляду на стан сп`яніння), є беззаперечним і розумним сумнівом законності здобуття та допустимості доказів, а відтак і підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 213, 221, 246-247, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко