Справа № 346/5161/19
Провадження № 33/4808/77/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Шемрай Г.А., Копильціва В.Т., його захисника Любенко А.Я., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 - 384,20 грн. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 13 жовтня 2019 року о 19 год. 43 хв. керував транспортним засобом марки «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 у смт. Печеніжин по вул. Л.Українки, Івано-Франківської області з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 стверджує, що:

- працівники поліції не роз`яснили йому належним чином порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Так, він не заперечував, щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак думав, що такий огляд проводиться в медичному закладі. Проте, коли він разом із працівниками поліції прибув в медичний заклад, то лікар повідомила, що необхідно здавати кров, при цьому вона вказала, що він має право відмовитись від такого огляду;

- жодних свідків при складанні протоколу не було. При цьому, ті свідки, які зазначені в протоколі, за його клопотанням викликались судом, однак так і не з`явились в судові засідання;

- посилання суду в постанові на письмові пояснення свідків, які не допитувались безпосередню в суді першої інстанції є порушенням принципу верховенства права про безпосередність дослідження доказів.

Щодо поважності причин пропуску строку, то апелянт вказав, що копія повного тексту постанови йому не направлялась і копія такої була одержана його захисником лише 16.01.2020 року, що підтверджується відповідною розпискою.

3. Позиції сторін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Любенко А.Я. доводи апеляційної скарги підтримали, та просили їх задовольнити.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена судом 09.01.2020 року, за участю ОСОБА_1 . Однак копія повного тексту у встановленому законом порядку йому не направлялась. Згідно розписки захисника (а.с. 30) копія повного тексту постанови одержана лише 16.01.2020 року. Апеляційна скарга, згідно штампу вхідної кореспонденції подана 24.01.2020 року.

Суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 294 КУпАП яка передбачає відлік десятиденного строку з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії повного тексту. Разом з тим, суд погоджується з доводами апелянта, що саме з моменту отримання копії він мав можливість ознайомитись з мотивами суду, оскільки відсутність у сторони повного тексту судового рішення унеможливлює мотивування апеляційної скарги.

Тому, доводи апелянта щодо пропуску строку, сумніву не викликають. А відтак пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження слід поновити.

4.2. Щодо доводів апеляційної скарги.

4.2.1. Норми.

Приписами п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

4.2.2. Докази.

В апеляційному суді за клопотанням апелянта було переглянуто відеозапис, достовірність якого під сумнів апелянт не ставив, і який сукупно з іншими матеріалами дозволяє зробити такі висновки.

Перше. ОСОБА_1 правомірно був зупинений працівниками поліції через незначну несправність освітлення автомобіля.

Під час спілкування працівник поліції запідозрив, що ОСОБА_2 перебуває у стані сп`яніння і сказав йому про це, вказавши на ознаки з яких він зробив такий висновок: запах перегару алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.

Друге. ОСОБА_1 заперечив уживання алкоголю як на місці події (відео) так і в судових засіданнях. Об`єктивно це з`ясувати неможливо.

Однак відеозапис підтверджує те, що у працівників поліції були підстави для підозр щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 при спілкуванні був знервований з самого початку, хоч будь-яких приводів для цього працівники поліції йому не давали, а повідомляли чому у них є такі підозри.

Третє. ОСОБА_1 заперечив, що йому пропонували пройти тест на газоаналізаторі. Дані протоколу та Акту (а.с. 1, 2) спростовують ці заперечення, оскільки підтверджені відеозаписом працівник поліції на місці події констатує, що проходити огляд на місці події водій відмовився. І це підтверджено далі тим, що вже у машині поліції ОСОБА_1 заявив про проходження огляду в медичному закладі, а отже відмовився на місці як зазначено в указаних документах справи. І тому доводи про те, що відмова від медичного огляду відбулась за відсутності свідків, самі по собі не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Четверте. Відеозапис чітко й однозначно підтверджує дані документів справи: після того як ОСОБА_1 в автомобілі поліції вказав, що буде проходити медичний огляд, у приміщенні медичного закладу лікар роз`яснювала йому порядок проходження огляду з двох кроків: проходження тесту на газоаналізаторі і здача крові. Працівник поліції ОСОБА_1 також пояснював, що якщо він не вживав алкоголь, то нема підстав відмовлятися від огляду.

Однак, ОСОБА_1 неодноразово, чітко і недвозначно висловив свою відмову пройти медичний огляд. На відео не видно свідків, однак видно лікаря, працівника поліції і ОСОБА_1 , який відмовився від огляду через порушення його прав, людської гідності він невинна людина.

Така поведінка і по змісту і по формі відповідає усім ознакам об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

П`яте. Щодо втручання у права ОСОБА_1 .

Закон не може примусити особу проти волі пройти такий огляд у розглядуваних випадках. Водночас, з огляду на реальну шкоду суспільству від керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння і поширеність таких випадків законодавець увів особливо жорсткі санкції, прирівнявши відмову від огляду до керування у стані сп`яніння. І тому посилання на порушення прав ОСОБА_1 проходженням медичного огляду не може слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за це він свідомо зробив такий вибір і правильно притягнутий судом до встановленої законом відповідальності.

4.2.3. Оцінка.

Суд першої інстанції не допустив порушень вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, які б слугували підставою для скасування правильного по суті рішення.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв