ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/809/20 Номер провадження 33/814/729/20Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий монтажником ТОВ „Жовтневий ЄДБК", зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 22.07.2020 року, близько 22.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Факт вчинення правопорушення заперечує. Вказує, що конфліктна ситуація була спровокована ОСОБА_2 , в зв`язку з розглядом судом її цивільного позову про розподіл спільного сумісного майна.

При цьому, суддею не враховано, що працівників поліції ОСОБА_1 викликав самостійно, в результаті чого на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 є суперечливими та такими, що не узгоджуються з обставинами правопорушення.

Про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, а справу розглянуто суддею за його відсутності, тим самим порушено його права, передбачені ст.268 КпАП України, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_2 та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. Просили розгляд справи провести за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даної вимоги закону не виконав, провів неповне та необ`єктивне дослідження обставин справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.173-2 КпАП України особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Домашнє насильство являє собою діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 22.07.2020 року, близько 22.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .

При цьому, у протоколі не наведено, в чому саме полягало домашнє насильство та чи містило воно ознаки фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, як не вказано, яку саме шкоду здоров`ю, визначену диспозицією ч.1 ст.173-2 КпАП України, воно спричинило або могло спричинити потерпілій (фізичну або психологічну).

Суд же не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, в судові засідання судів першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити доводи заяви потерпілої від 22.07.2020 року на предмет вчинення щодо неї фізичного та психологічного насильства.

Будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насильства, крім пояснень потерпілої, яка є заінтересованою особою у цій справі, матеріали справи не містять.

Більше того, із пояснень як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 вбачається, що саме ОСОБА_2 утримувала ОСОБА_1 , перешкоджаючи йому вийти з домоволодіння і саме ОСОБА_1 в результаті конфлікту викликав працівників поліції.

Враховуючи вищенаведене, висновок судді місцевого суду про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ Л.В. Нізельковська