Справа №329/16/20
Провадження№3/329/19/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Проценко А.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2020 року о 17 годині 56 хвилин по вул. Гоголя при виїзді з смт Чернігівка ОСОБА_1 керував автомобілем GeeLy - СК д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду із застосуванням спеціального засобу «Драгер» Алкотест 6810 № ARCE та проходження медичного обстеження у лікаря нарколога Чернігівської ЦРЛ у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адмінправопорушення не визнав, оскільки алкогольних напоїв не вживав та зазначив, що його було зупинено працівниками поліції без наявності на те підстав, а також сертифікаційні документи на прилад, за допомогою якого йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, був прострочений.

Захисник Усенко Ю.Д. також посилався на відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки сертифікат на прилад, за допомогою якого працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння був прострочений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду розповів, що приїхав на місце вчинення адмінправопорушення не відразу, а через деякий час, після дзвінка брата ОСОБА_1 . В момент його приїзду були присутні свідки. Працівники поліції на місці вчинення правопорушення в присутності свідків пропонували отримати ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що була свідком наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки у нього був запах з порожнини рота та млява мова, та складання щодо нього протоколу за відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Провести огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. В її присутності складалося направлення до лікаря-нарколога. Також вказала, що перебувала на місці вчинення правопорушення близько 1.5 години.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що був свідком того, як ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», проте він неодноразово від цього відмовлявся.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши наявні с матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, аргументи ОСОБА_1 та його захисника спростовуються матеріалами справи та фактичним обставинам справи, які між собою є узгодженими, не суперечать один одному та відповідають вимогам норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Щодо свідчень ОСОБА_2 про надання на його вимогу сертифікату на алкотестер, строк дії якого закінчився, суд зазначає, що останній прибув на місце зупинки водія вже після складення протоколу за відмову від проходження вказаного огляду, що підтверджується показаннями інших свідків та відеозаписом з боді-камери працівника поліції, долученим до матеріалів даної справи.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №241338, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом.

- рапортом поліцейського-водія Чернігівського ВП Василенка В.;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я;

- актом огляду на стан алкогольного саяніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження обстеження спеціальним засобом «Драгер» відмовився у присутності двох свідків;

- направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у присутності двох свідків;

- оглянутим в судовому засіданні СD-диском, на якому відображені події, викладені в протоколі.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі „О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП.

Враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130,283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. (реквізити для сплати штрафу: р/р 21081300-UA 0008001 отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./ код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, банк-отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку МФО 899998) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. ( отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету:22030106.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 18.05.2020 року.

Суддя: А.М. Проценко