Справа №583/2375/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 33/816/436/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , захисника Холодова С.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Холодова С.Е., на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді встановлено, що 25 червня 2020 року о 13 год. 13 хв. в м. Охтирка по вул. Сумській, буд. № 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації руху, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» на місці та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я СОНД відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Холодов С.Е. не погоджується з прийнятим судовим рішенням, просить скасувати вказану постанову судді та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що по справі відсутні достатні докази факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння. Безпідставно не взято до уваги медичний висновок зроблений ОСОБА_1 самостійно, що підтвердив відсутність стану сп?яніння.

Вислухавши пояснення захисника Холодова С.Е. та ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню, не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, не заперечується учасниками провадження, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 540866 від 25 червня 2020 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів не викликає (а. с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який в собі містить перелік ознак алкогольного сп?яніння водія ОСОБА_1 та засвідчив факт відмови останнього, в присутності 2 свідків, пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння (а. с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повністю підтверджуються обставини справи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 540866 від 25 червня 2020 року (а. с. 3 - 4); відеозаписами (а. с. 8) на яких зафіксовано факт підходу до автомобіля транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 працівників поліції та знаходження за кермом автомобіля саме ОСОБА_1 . Крім того, водієві під час бесіди з працівниками поліції було роз?яснено, як підстави зупинення так і ознаки за якими у них виник сумнів про стан сп?яніння водія. Запропоновано працівниками поліції було водієві пройти і огляд, однак останній відмовився. Після цього, працівники поліції запросили 2 свідків та в їх присутності повторно водієві запропонували пройти огляд як на місці зупинки чи в закладі охорони здоров?я на, що водій категорично відмовився. Також, працівниками поліції було роз`яснено наслідки таких дій водієві, роз?яснено права водія та проведено оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 540866 від 25 червня 2020 року зі змістом якого ознайомлено водія ОСОБА_1 та надано йому копію цього протоколу.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що водій ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя здійснюючи дослідження та оцінку доказів може посилатися як на усні так і на письмові доказ, при цьому жодний доказ не має переваги над іншим.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені в постанові і були підставами для її скасування, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, оскільки відмова від огляду була зафіксована як в письмових документах в присутності 2 свідків так і відео доказах.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У відповідності до п. 1.1 ПДР України (затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року за № 1306), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил, а згідно п. 2.5 цих Правил, водій, на вимогу працівника поліції зобов?язаний пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вини є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Що стосується тверджень адвоката про відсутність належних доказів у справі про факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння, то слід зазначити, що останнього було притягнуто саме за не виконання законної вимоги працівника поліції, передбаченої п. 2.5 ПДР України (затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року за № 1306), а не за факт перебування водія в стані алкогольного сп?яніння.

Також, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки судді з приводу визнання недопустимим доказу - висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2020 року № 1034 (а. п. 40), оскільки згідно розділу І Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров?я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського).

Оскільки, ОСОБА_1 огляд у медичному закладі пройшов без присутності поліцейського, тому відповідно до вимог вище зазначеного закону та інструкції результати такого огляду не можуть визначатися дійсними.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст. ст. 33 - 35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити - без змін, а апеляційну скаргу адвоката Холодова С.Е. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.