Справа № 457/769/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 33/811/1721/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ксенжик К.В. на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 24 липня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 22.06.2020 близько 11:50 год. в м.Трускавці, по вул.Дрогобицькій, 35а, перебував в громадському місці, а саме а магазині «АТБ» без вдягнутого засобу індивідуального захисту (маска чи респіратор), чим порушив п.п.1, п.3 Постанови КМ України від 11.03.2020 №211.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Ксенжик К.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 10.11.2020, а ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи. Тому вважає, що строк пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

При цьому, з вищевказаною постановою суду апелянт не згоден, вважає, що дана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також справа розглянута за його відсутністю, належним чином його не було повідомлено про дату час та місце розгляду адміністративної справа, також сам протокол про адміністративне правопорушення винесений поліцейськими без особи правопорушника, чим порушено його право на захист гарантоване Конституцією України.

Вважає, що судом неправомірно та з порушенням норм права було винесено постанову, оскільки, як зазначено в документі (70 №1520 від 22.06.2020 року вбачається, що 0 11:52 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.06.2020 року о 11:51 за адресою м.Трускавець по вул. Дрогобицькій, 35а, невідомий чоловік зайшов у магазин «АТБ» без маски чим порушує умови карантину. На зауваження не реагує повідомив старший охоронець «АТБ».

Телеграма до ТУ НП у Львівській області №1520 від 22.06.2020 14:01 годин, при прибутті на місце події від охоронців магазину «АТБ» по було відібрано пояснення про порушення умов карантину невідомим чоловіком, його самого в магазині не було. В подальшому першочерговими заходами за допомогою одного із охоронників було зупиненню автомобіль правопорушника ним виявився ОСОБА_1 уроженець м.Сімферополя прож. м.Миколаїв, ПГС 4, на нього було складено протокол за ст.44-3 КУпАП.

При цьому, яким саме чином поліцейські встановили особу порушника не зрозуміло, також і я к яким саме транспортним засобом керував апелянт.

Також, звертає увагу суду, на те, що в даному рапорті не зазначено який саме це був автомобіль, скільки минуло часу з того моменту як він від`їхав зі стоянки та де був вже зупинений, за такого можливо і припустити, що наприклад автомобіль було зупинено через деякий час, та водій за цей час в автомобілі міг змінитися.

Крім цього, рапорт поліцейського не є належним доказом, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020)

Також, в матеріалах справи відсутній відеозапис самого моменту зупинки апелянта, за такого належних та допустимих доказів які б вказували на скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення немає, в протоколі не вказано місце зупинки апелянта, відсутні його пояснення та заперечення.

Вважає, що правомірність оскаржуваної постанови не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки не надано належних доказів вчинення апелянтом адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення, було складено зовсім за відсутності апелянта, чим порушено його право на захист, надання пояснень, заперечень та користування своїми законними правами.

Також судом 1 інстанції розглянуто справу за його відсутності без належного виклику до суду та повідомлення про існування цієї адміністративної справи, чим самим також порушено його право на захист.

Судом 1 інстанції також не враховано особу порушника при винесені оскаржуваної постанови, не враховано його матеріальний стан, не враховано те, що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Отже, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм законодавства, судом не досліджено в повному обсязі докази надані на вчинення правопорушення, належним чином не надано їм оцінки, оскільки не встановлено чає та місце події, належним чином не встановлено особу порушника, обставини справи, скоєння правопорушення апелянтом не зафіксовано належним чином, за такого вважаю, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

ОСОБА_1 та його захисник Ксенжик К.В., в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи. Поряд з цим, 22.12.2020 скерували на адресу Львівського апеляційного суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи №457/769/20, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 306446 від 22.06.2020 (а.с.4), відеозаписом з місця події (а.с.3), інформацією про реєстрацію телефонограми №1520 від 22.06.2020 (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6,7), рапортом старшого сержанта поліції В.Березяка (а.с.9) та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, статтею 22 КУпАП передбачено, що орган уповноважений вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд першої інстанції наведені обставини, а також характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність, при визначенні стягнення, не врахував.

Беручи до уваги викладене вище, той факт, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, форму вчинення правопорушення, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого, апеляційний суд приходить до висновку, що скоєне останнім правопорушення є малозначним, та вважає за необхідне у відповідності до ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, тим самим частково задоволивши частково апеляційну скаргу захисника.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Ксенжику Костянтину Вікторовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захиснкиа ОСОБА_4 задоволити частково.

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 24 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.