Провадження № 3/219/3670/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 ч.1 КпАП України,

встановив:

07.09.2020 року о 14.40 годині ОСОБА_1 , знаходячись в магазині «Червоний маркет», який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, 67, таємно шляхом вільного доступу викрав з полиці магазину товар, а саме ремінь чоловічий, класичний, шкіряний на суму 119,60 грн.(без ПДВ).

Розгляд справи був призначений на 20.11. 2020 року на 08.00 годину, 01 грудня 2020 року 09.15 годину, однак правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив, останній повідомлявся шляхом надсилання судової повістки за адресою його проживання, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення інформації щодо розгляду справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів зв`язку ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив. Як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, станом розгляду справи не цікавився та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не звертався.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 160616 від 24.09.2020 року (а.с.2), рапортом поліцейськогоБахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області від 07.09.2020 року (а.с.3), заявою продавця ОСОБА_2 від 07.09.2020 року (а.с.4).

Правопорушником суду не надано достовірних доказів та не вказано про існування таких доказів, які б спростовували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 1 КпАП України, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує обставини справи, особу винного, його майновий стан, характер вчиненого правопорушення і вважає, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що складає 420 грн. 40 коп., а тому суд стягує на користь держави вказаний судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 51 ч.1, 268, 283, 284 КпАП України, суд,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 ч.1 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. М.Лапченко