П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі прокурора Цар І.І., особи відносно якої складено протокол гр. ОСОБА_1 , розглянувши матеріали протоколу оперуповноваженого ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України майора поліції Чепис Віталія Степановича про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовий квиток НОМЕР_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу №1 від 02.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Ужгородського MB УПО в Закарпатській області по 14.12.2018, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 00 хв. 00 год. 01.04.2019), а саме 09.07.2019, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (за минулий 2018 рік), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Під час судового засідання гр. ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаювався у вчиненому, просив суд його суворо не карати. Зазначив, що не встиг подати декларацію вчасно, оскільки у нього хворіють батьки.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу УПО в Закарпатській о області від 13.12.2018 № 125 о/с, ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) з 14.12.2018.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, був зобов`язаний подати до 00 хв. 00 год. 01.04.2019 декларацію (за минулий рік) як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 опублікував в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію після звільнення за минулий рік тільки 09 липня 2019 року. На підставі вищевикладеного, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції судом не встановлено. Слід зауважити, що поважність причин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , зокрема твердження останнього щодо хвороби його батьків, належними та допустимими доказами не підтверджена.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідності.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст .1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Згідно повідомлення про факт неподання декларації від 10.04.2019 року НАЗК повідомило начальника відділу кадрового забезпечення УПО в Закарпатській області про вказані обставини.

Вказаними вище діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Зокрема вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями самого порушника, який визнає факт неподання ним вчасно декларації, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 10.04.2019 № 431/43/26/4/01-2019; рапортом; витягом (скріншот) з офіційного веб-сайту НАЗК «https://publіс.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування декларації та письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 .

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, який має на утриманні інваліда першої групи, матеріальний стан особи, ступінь його вини, та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та з врахуванням вище вказаних обставин, доцільним буде накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ч.1 ст. 172-6, ст.ст. 283-285, 287-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О .В.Фазикош