Справа № 428/5497/20
Провадження №3/428/1458/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В., адвоката Приходька Є.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 330574 від 03.07.2020 року, 03.07.2020 року о 22 годині 01 хвилин, за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул.Менделєєва, 29--а, в кафе «Фанат», ОСОБА_1 будучи посадовою особою власником, не проконтролювала здійснення працівниками протиепідемічних заходів, в результаті чого працівник бармен, перебував без засобів індивідуального захисту, а саме захисних окулярів та захисної маски, чим порушила п.7 Постанови Головного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 та п.п 4 п.2 Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 (зі змінами).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про місце та час розгляду справи повідомлена належно.

Адвокат Приходько Є.В. в судовому засіданні провину ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 постійно контролює додержання працівниками протиепідемічних заходів. Коли зайшли з перевіркою, бармен перебував без окулярів та маски, оскільки вирішив випити води а ЗІЗ заважали, в закладі нікого не було. Просив закрити провадження про справі.

Сідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що працює барменом у кафе «Фанат», ФОП ОСОБА_1 , постійно дотримується протиепідемічних заходів, перебуває у перчатках, масці та захисних окулярах. ОСОБА_1 це контролює, забезпечує всім необхідним. Коли до закладу прийшли з перевіркою, заклад вже не працював, відвідувачів не було і він якраз попив води та не встиг правильно одягнути ЗІЗ.

Вислухавши пояснення адвоката, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Документів в підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », надані суду матеріали не містять, однак даний факт не заперечувався і в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 3 цієї статті суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, тобто фізичних осіб, які зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи-підприємці.

Таким чином, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, а також є суб`єктом господарювання, а тому на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, на неї розповсюджувалася дія Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 03.07.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає ст.256 КУпАП, рапорт інспектора Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, письмові пояснення: спеціаліста Держпродспоживслужби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , щодо обставин виявлення правопорушення, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , щодо обставин відмови ОСОБА_1 від надання пояснень та підписання прооколу, оглянуто доданий відеозапис на підтвердження викладених в протоколі обставин.

Дослідивши надані суду докази та оцінивши їх, як кожен окремо так і в їх сукупності, та з`ясувавши обставини справи, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність заст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 року, серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11 березня 2020 року прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2», якою на території України встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено Постановою № 392 від 20.05.2020, згідно якої карантин діє до 22.06.2020 року. Проте Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 № 500 внесено зміни до Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 та визначено, що продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.

Також, 02.06.2020 року Постановою головного санітарного лікаря України внесено зміни до тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (далі - Рекомендації). Порушення пункту 7 якого інкримінується ОСОБА_1 .

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» порушено ОСОБА_1 , в чому полягають ці порушення, тобто не розкрита суть адміністративного правопорушення.

З наданих в судовому засіданні пояснень та оглянутого відеозапису події вбачається, що на час перевірки, а саме 3 липня 2020 року, ОСОБА_1 п.7 вказаних Рекомендацій дотримувалась, контролювала дотримання правил працівниками закладу.

Як слідує з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 він випив води.

Крім того, з відеозапису слідкує, що на момент початку перевірки ОСОБА_3 перебував в перчатках, захисній масці, яка частково закривала обличчя та була на підборідді, а захисні червоні окуляри були на голові та в приміщенні відвідувачів не було.

Також з наданих пояснень слідує, що ОСОБА_1 постійно здійснюється контроль за дотриманням Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Також з наданих пояснень і відеозапису слідує, що, ОСОБА_1 постійно здійснює контроль за дотриманням працівниками Рекомендацій, а на час перевірки була відсутня, оскільки її робочий день закінчився о 17:00 год. Всі робітники були забезпечені ЗІЗ.

Суд приймає до уваги надані пояснення та погоджується з тим, що дійсно під час дотримання Рекомендацій, можуть виникнути потреби властиві організму, як то спрага та необхідність прийняття рідини для відновлення водного балансу організму, і допускає можливість проведення перевірки саме в цей час.

Інших доказів тривалості, періодичності, повторності даного правопорушення суду не надано.

Крім того, з наданих матеріалів слідує, що під час перевірки було виявлено недотримання й інших пунктів Рекомендацій, однак дані порушення не інкримінуються ОСОБА_1 , а суд не наділений повноваженнями змінювати формулювання обвинувачення.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський Суд у рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Кобров проти України» від 21.10.2011 повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, враховуючи вищевикладене сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом її вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд не наділений повноваженнями збирати докази по справі, а це є обов`язком посадової особи, що складає та направляє матеріали до суду, а також те, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення в її діях, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник