КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 362/3382/20
Номер провадження 33/824/3663/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 листопада 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кравченка Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Як встановлено постановою судді, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 226794 від 30.06.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 30.06.2020 року о 04 год. 08 хв. по вул. Київській в м. Василькові Київської області керував транспортним засобом Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройшов із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту - 0,27 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на невідповідність висновків судді обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення він зазначав, що не вживав алкоголь та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, проте старший лейтенант поліції ОСОБА_2 наголошував, що він (апелянт) повинен пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Drager мотивуючи тим, що в разі проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння у найближчому закладі хорони здоров`я, його автомобіль буде забрано на штраф майданчик, у зв`язку з чим він погодився пройти огляд за допомогою приладу Drager, і після отримання результату - 0, 27 проміле, він неодноразово просив поліцейського порівняти цей результат тесту Drager у найближчому закладі охорони здоров`я, проте в матеріалах справи відсутнє таке направлення, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, звертає увагу апелянт на те, що в поясненнях свідків не зазначено, що водій відмовлявся від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, і самі свідки були зупинені лише після того, як він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Drager, тобто фактично вони не були присутні, а їх однакові пояснення написані під диктовку працівниками поліції.

Вказує апелянт і на те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких суд першої інстанції не викликав і не допитував в судовому засіданні, не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції було порушено і його право на захист, оскільки 03.08.2020 він направив до суду заяву разом із підтверджуючим документом про те, що у зв`язку з незадовільним станом здоров`я просив перенести розгляд справи, але суддя Ковбель М.М. виніс постанову від 04.08.2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кравченка Д.В., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає нормам КУпАП; результатом тесту «Драгер»» диском з відео з нагрудної камери та іншими матеріалами,суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, наведені в оскаржуваній постанові докази не можуть бути визнані такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, оскільки вони були отримані з істотними порушеннями вимог закону та відомчих нормативних актів, якими повинен був керуватися поліцейський під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до вимог п. 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Цим же пунктом Інструкції від 07.11.2015 року № 1395 передбачено, що результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Незважаючи на вказані вимоги, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутній акт огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і йому не вручалась його копія, що свідчить про недотримання поліцейським порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Більш того, як прямо передбачено п. 7 Розділу І. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції він не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не вживав алкоголь, про що власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення і просив провести такий огляд в закладі охорони здоров`я, проте, всупереч вказаним вище вимогам Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, поліцейський не забезпечив проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, чим також не дотримався встановленого порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп'яніння.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що рішення судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на доказах, які не можуть бути визнані належними та допустимими.

Приймаючи до уваги обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, а також інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягаєзадоволенню, а постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Ковбель М.М.