м. Лиман Справа № 236/2693/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області м. Лиман Саржевська І.В., за участю прокурора та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді від 12.11.2020 року справи про адміністративні правопорушення №236/2693/19, №236/2694/19, №236/2695/19, 236/2696/19, №236/2697/19, №236/2698/19 відносно ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП було об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 89 Закону України «Про місцеві вибори», згідно з рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 року № 711-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 був обраний депутатом Краснолиманської міської ради, були визнані його повноваження.

Згідно з рішенням Краснолиманської міської ради від 25.03.2016 року № 7/8-244 «Про перейменування Краснолиманської міської ради та її виконавчого комітету» Краснолиманська міська рада була перейменована на Лиманську міську раду.

ОСОБА_1 , відповідно до п/п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» як депутат місцевої ради є суб`єктом відповідальності за скоєння правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/270 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 року №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях. У серпні 2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «депутатське звернення ОСОБА_2 від 26.08.2018 року № 18/27 щодо неетичної поведінки депутатів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на пленарному засіданні міської ради, яке відбулося 16.08.2018 року та розгляд протоколу пленарного засідання». У вказаному депутатському зверненні зазначається про порушення ОСОБА_1 п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», яким встановлено правила депутатської етики: не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, в якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію у певному соціумі, оскільки викладені у депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 27.08.2018 року № 36 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання друге порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення: обговорював питання та голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю доповідати або утриматись від доповіді з цього питання, а також голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. В протоколі засідання Комісії від 27.08.2018 року № 36 відсутня інформація стосовно повідомлень (заяв) про конфлікт інтересів під час розгляду питання другого порядку денного. Згідно з цим протоколом усі три присутніх члени Комісії, в тому числі ОСОБА_4 , брали участь у прийнятті рішення щодо питання неетичної поведінки, яке стосувалося депутата ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання представницьких повноважень у Комісії не повідомив у встановленому законом порядку цей орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме не заявив про це під час розгляду питання другого порядку денного на його засіданні 27.08.2018 року, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/271 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях. У серпні 2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «депутатське звернення ОСОБА_2 від 26.08.2018 року № 18/27 щодо неетичної поведінки депутатів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на пленарному засіданні міської ради, яке відбулося 16.08.2018 року та розгляд протоколу пленарного засідання». У вказаному депутатському зверненні зазначається про порушення ОСОБА_1 п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», яким встановлено правила депутатської етики: не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, в якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію у певному соціумі, оскільки викладені у депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 27.08.2018 року № 36 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання друге порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення: обговорював питання та голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю доповідати або утриматись від доповіді з цього питання, а також голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 27.08.2018 року № 36 ОСОБА_1 брав участь у розгляді питання другого порядку денного, яке стосувалось його. Зокрема, зміст протоколу свідчить про те, що на засіданні Комісії під час прийняття рішення щодо вказаного питання порядку денного усі три присутні члени Комісії голосували «за», в тому числі ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону на засіданні 27.08.2018 року під час виконання представницьких повноважень у Комісії вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме взяв участь у прийнятті рішення в складі колегіального органу обговорював питання та голосував за нього, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/272 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 року №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях. У вересні 2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «депутатське звернення ОСОБА_2 від 18.09.2018 року № 18/30 щодо поширення відносно нього неправдивої інформації на засіданні сесії 16.08.2018». У вказаному депутатському зверненні зазначається про поширення ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 неправдивої інформації (звернення містить відповідну цитату) та порушення ОСОБА_1 . Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст.1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію у певному соціумі, оскільки викладені у депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 18.09.2018 року № 37 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання третє порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення: обговорював питання та голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю доповідати або утриматись від доповіді з цього питання, а також голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. Водночас у протоколі засідання Комісії від 18.09.2018 року № 37 відсутня інформація стосовно повідомлень (заяв) про конфлікт інтересів при розгляді питання третього порядку денного. Згідно з цим протоколом усі три присутніх члени Комісії брали участь у прийнятті рішення щодо питання поширення неправдивої інформації стосовно ОСОБА_2 , яке стосувалось депутата ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону на засіданні 18.09.2018 року під час виконання представницьких повноважень у Комісії не повідомив у встановленому законом порядку цей орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме не заявив про це під час розгляду питання третього порядку денного на його засіданні 18.09.2018 року, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/273 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях. У вересні 2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «депутатське звернення ОСОБА_2 від 18.09.2018 року № 18/30 щодо поширення щодо нього неправдивої інформації на засіданні сесії 16.08.2018 року». У вказаному депутатському зверненні зазначається про поширення ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 неправдивої інформації (звернення містить відповідну цитату) та порушення ОСОБА_1 . Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст.1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію у певному соціумі, оскільки викладені у депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 18.09.2018 року № 37 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання третє порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення: обговорював питання та голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю доповідати або утриматись від доповіді з цього питання, а також голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. Водночас згідно з протоколом засідання Комісії від 18.09.2018 року №37 ОСОБА_1 брав участь у розгляді питання третього порядку денного, яке стосувалось його. Зокрема, зміст протоколу свідчить про те, що на засіданні Комісії при прийнятті рішення щодо вказаного питання порядку денного усі три присутні члени Комісії голосували «за», в тому числі ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону на засіданні 18.09.2018 року під час виконання представницьких повноважень у Комісії вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме взяв участь у прийнятті рішення в складі колегіонального органу, обговорював питання третє порядку денного та голосував за нього, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/274 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях. 28.09.2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «розгляд звернення депутата міської ради звернення ОСОБА_2 від 18.09.2018 року № 18/30», на якому повторно розглядалось звернення ОСОБА_2 , щодо поширення відносно нього на засіданні сесії 16.08.2018 року неправдивої інформації ОСОБА_1 та порушення останнім Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст.1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію в певному соціумі, оскільки викладені в депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 28.09.2018 року № 38 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання четверте порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення, а саме голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. Водночас у протоколі засідання Комісії від 28.09.2018 року № 38 відсутня інформація стосовно повідомлень (заяв) про конфлікт інтересів при розгляді питання четвертого порядку денного. Згідно з цим протоколом усі чотири присутніх члени Комісії, в тому числі ОСОБА_1 , брали участь у прийнятті рішення щодо питання поширення неправдивої інформації стосовно ОСОБА_2 , яке стосувалось депутата ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону на засіданні 28.09.2018 року під час виконання представницьких повноважень у Комісії не повідомив у встановленому законом порядку цей орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме не заявив про це під час розгляду питання четвертого порядку денного на його засіданні, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №32-02/275 від 09.07.2019 року вбачається, що рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 року №7/1-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» визнали повноваження депутатів Ради по 34 округах, у тому числі повноваження ОСОБА_1 (рішенням Ради від 25.03.2016 року №7/8-244 її перейменовано в Лиманську міську раду). Згідно з рішенням Ради від 27.11.2015 року №7/1-10 «Про затвердження постійних комісій Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 включений до складу постійної комісії Ради, а саме Комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації. ОСОБА_1 був наділений представницькими повноваженнями з питань додержання норм депутатської етики депутатами Лиманської міської ради, які реалізовувались під час роботи в Комісії через участь у прийнятті відповідних рішень на її засіданнях.

28.09.2018 року до порядку денного засідання Комісії було включено питання «розгляд звернення депутата міської ради звернення депутата ОСОБА_2 від 18.09.2018 року № 18/30», на якому повторно розглядалось звернення ОСОБА_2 щодо поширення відносно нього на засіданні сесії 16.08.2018 року неправдивої інформації ОСОБА_1 та порушення останнім Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». З огляду на визначення, викладене в абз. 12 ч. 1 ст.1 Закону, наведені фактичні дані доводять той факт, що в ОСОБА_1 у сфері, якій він виконував свої представницькі повноваження, виник приватний інтерес немайнового характеру, зумовлений внесенням ОСОБА_2 на розгляд Комісії вищевказаного звернення. Ураховуючи те, що депутат місцевої ради представляє інтереси територіальної громади, приватний інтерес ОСОБА_1 полягав у необхідності захистити свою репутацію в певному соціумі, оскільки викладені в депутатському зверненні факти могли призвести до втрати довіри виборців та завдати шкоди його іміджу як представника територіальної громади. Відповідно до протоколу засідання Комісії від 28.09.2018 року № 38 ОСОБА_1 був присутнім на засіданні, де розглядалось вказане депутатське звернення ОСОБА_2 (питання четверте порядку денного), та брав участь у прийнятті відповідного рішення, а саме голосував. У цій ситуації між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність, яка полягала в тому, що він, маючи можливість впливу на прийняття Комісією рішення на користь приватного інтересу, зобов`язаний був забезпечити об`єктивність розгляду звернення ОСОБА_2 , яке стосувалось його особисто. Дискреційний характер повноважень ОСОБА_1 , щодо участі в засіданні Комісії, зумовлений можливістю голосувати «за» чи «проти», свідчить про вплив суперечності на вчинення або не вчинення особою вказаних дій. Водночас у протоколі засідання Комісії від 28.09.2018 року № 38 відсутня інформація стосовно повідомлень (заяв) про конфлікт інтересів при розгляді питання четвертого порядку денного. Згідно з цим протоколом усі чотири присутніх члени Комісії, в тому числі ОСОБА_1 , брали участь у прийнятті рішення щодо питання поширення неправдивої інформації стосовно ОСОБА_2 , яке стосувалось депутата ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 35 Закону на засіданні 28.09.2018 року під час виконання представницьких повноважень у Комісії не повідомив у встановленому законом порядку цей орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме не заявив про це під час розгляду питання четвертого порядку денного на його засіданні, тим самим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень не визнав, заявив, що мотиви не визнання ним вини з достатньою повнотою ним викладені в письмових запереченнях, адресованих службовим особам НАЗК під час збирання доказів в справах про адміністративні правопорушення та під час складання протоколів, з того часу його позиція залишається незмінною. Просив суд закрити провадження в даній справі.

Прокурор Виноградова К.О. в судовому засіданні просила закрити провадження в справі, в зв`язку з пропущенням строків накладення адміністративного стягнення провадження в адміністративній справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта, тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

За змістом п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 28 вказаного Закону, особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону та ч. 2 Примітки до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, для реального конфлікту інтересів необхідна наявність трьох об`єктивних компонентів: 1)приватний інтерес;2)службове повноваження, представницьке повноваження; 3)протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Тому, під час притягнення особи за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів належить враховувати відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових повноважень.

У той же час, визначення змісту поняття «конфлікт інтересів» виходить з наявності таких обов`язкових ознак як: 1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями; 2) наявність такої суперечності може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 89 Закону України «Про місцеві вибори», згідно з рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 17.11.2015 року № 711-1 «Про затвердження повноважень депутатів Краснолиманської міської ради» ОСОБА_1 був обраний депутатом Краснолиманської міської ради, були визнані його повноваження.

Згідно з рішенням Краснолиманської міської ради Донецької області від 27.11.2015 року № 7/1-10 «Про затвердження комісій Краснолиманської міської ради» було затверджено постійні комісії міської ради в складі голови та членів комісії. В склад комісії з питань прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації увійшов депутат ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 відповідно до п/п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» як депутат місцевої ради є суб`єктом відповідальності за скоєння правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них документів вбачається, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів брав участь у прийнятті відповідного рішення в сфері, в якій він виконував свої представницькі повноваження, шляхом голосування відносно своїх дій на Комісії, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується дослідженими письмовими матеріалами, а саме:

-даними протоколів про адміністративні правопорушення від 09.07.2019 року №№ 32-02/270, 32-02/271, 32-02/272, 32-02/273, 32-02/274, 32-02/275, які надійшли з Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агенства з питань запобігання корупції;

-особистими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними на окремих аркушах;

-копіями протоколів засідання постійної комісії з прав людини, депутатської діяльності, етики, законності, свободи слова та інформації від 27.08.2018 року №36, від 18.09.2018 року №37, від 28.09.2018 року №38;

-копією рішення Краснолиманської міської ради від 17.11.2015 року № 711-1, копією рішення Краснолиманської міської ради Донецької області від 27.11.2015 року № 7/1-10 «Про затвердження комісій Краснолиманської міської ради», з яких вбачається визнання повноважень ОСОБА_1 як депутата міської ради.

За таких обставин беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені. Строк накладення адміністративного стягнення в справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Зокрема, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу ( рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

ОСОБА_1 вчинив діяння, щодо яких складені протоколи у справах про адміністративні правопорушення, 27.08.2018 року, 18.09.2018 року; 28.09.2018 року; на час розгляду судом матеріалів про адміністративні правопорушення визначений законом строк накладення адміністративних стягнень за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вже сплинув.

Вказані обставини дозволяють дійти висновку про сплив у даному випадку передбачених законом строків накладення адміністративного стягнення на правопорушника.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

У зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 38, 172-7, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, в зв`язку з пропущенням строків накладення адміністративного стягнення провадження в адміністративній справі - закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області.

Суддя -