КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

представника потерпілого адвоката Аветисяна Р.М.

захисників Пилипчука В.Є.

Дехтяренка С.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «СИНЄВИР» адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «Трансмобіл», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у постанові, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 28 березня 2018 року в 20.40 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 на 371км+800м автодороги Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса біля с. Ревове Ширяївського району, порушив п.п.2.3.б, 12.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, яких провадження закривається, з урахуванням закінчення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого ТОВ «Синєвір» - адвокат Аветисян Р.М. подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження представник потерпілого зазначає про те, що судом ухвалено оскаржувану постанову ТОВ «СИНЄВИР» не знало, а дізналося про це 18 березня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. 18 березня 2020 року адвокат Аветисян P.M. зробив адвокатський запит до Деснянського районного суду м. Києва з проханням надати копію постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 р. відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. Відповіді на адвокатський запит адвокат Аветисян P.M. не отримав. 20 квітня 2020 року адвокат Аветисян P.M. повторно зробив адвокатський запит до Деснянського районного суду м. Києва з проханням надати копію постанови судді Деснянського районного суду м. Києва Броновицької О.В. від 13 лютого 2020 р. відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідь на адвокатський запит просив надіслати в тому числі на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію оскаржуваної постанови адвокат Аветисян P.M. отримав 27 квітня 2020 року на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважної причини.

В апеляційній скарзі представник потерпілого зазначає про те, що ТОВ «СИНЄВИР» не заперечує проти закриття адміністративній справи відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. ТОВ «СИНЄВИР», але не погоджується з висновками суду про те, що при закритті справи суд не має повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні.

Так, апелянт зазначає про те, що тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП свідчить про те, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), в тому числі і вини особи у його вчиненні.

Як зазначає апелянт, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На переконання апелянта, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

ТОВ «СИНЄВИР» вважає, що суд не правильно тлумачить зазначені ним норми права.

Апелянт наголошує, що закриття провадження це одна зі стадій розгляду справи про адміністративне правопорушення, і, тому, відповідно до статті 280 КУпАП встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є обов`язковим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, учасника ДТП - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та його захисників, дослідивши наявні у справі докази, а також додатково надані під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутнідані про виклик та належне сповіщення як ТОВ «Синєвір», так і учасника ДТП з боку ТОВ «Синєвір» - ОСОБА_3 про день та час розгляду справи.

Під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду адвокат Аветисян Р.М. підтримав клопотання, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про наявність оскаржуваної постанови їм стало відомо випадково, після чого було направлено декілька запитів до суду для отримання копії оскаржуваної постанови. Однак, копію постанови він так і не отримав. Про зміст постанови дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого була направлена апеляційна скарга.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Будь-яких даних про те, що адвокатом Аветисяном Р.М. отримана копія постанови, матеріали справи не містять, проте, у матеріалах справи наявні запити адвоката від 18 березня 2020 року, від 20 квітня 2020 року про видачу копію оскаржуваної постанови (ас. 60, 65, 67).

Апеляційна скарга направлена поштовим зв`язком 4 травня 2019 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови (ас. 71).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що представником потерпілої юридичної особи - адвокатом Аветисяном Р.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пункт 7 ст. 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 , регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд обов`язку з`ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Аветесяна Р.М. в цій частині є обґрунтованою, а тому постанова місцевого суду підлягає до скасування.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також є слушними.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 6 грудня 2017 року о 20.40 год. на 371 км+800 м автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Одеса біля с. Ревове Ширяївського району, сталося зіткнення автомобіля ДАФ державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 , належного ТОВ «Синєвір», під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

По даному факту до ЄРДР за № 0000533 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України (ас. 105).

За результатами досудового розслідування встановлено, що 6 грудня 2017 року о 20.40 год. на 371 км+800 м автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Одеса біля с. Ревове Ширяївського району, ОСОБА_1 , водій автопотягу у складі тягача марки «ДАФ» синього кольору державний номерний знак НОМЕР_1 напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_3 , не вибравши небезпечну відстань, не впорався з керуванням а здійснив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Рено» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутньому напрямку під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Оскільки згідно з висновком експерта № 89 ОСОБА_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а матеріали направлені для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 118055, складеного щодо ОСОБА_1 , згідно з яким 6 грудня 2017 року в 20.40 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 на 371км+800м автодороги Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса біля с. Ревове Ширяївського району, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3.б, 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (ас. 2).

Встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються:

- копією схеми ДТП (ас.12), відповідно до якої автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходиться під кутом до металевої огорожі зліва по ходу руху автомобіля, а автомобіля під керуванням ОСОБА_3 знаходиться трохи перпендикулярно-під кутом до проїзної частини, біля якого розкиданий товар, позаду якого знаходиться металева огорожа, дах водійської кабіни знаходиться за металевою огорожею навпроти водійської кабіни автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , причеп автомобіля під керуванням ОСОБА_3 знаходиться на узбіччі з іншого боку проїзної частини, поруч розкиданий товар;

- даними, які містяться у протоколі допиту ОСОБА_1 від 7 грудня 2017 року, згідно з якими він керував автомобілем ДАФ номерний знак НОМЕР_1 з причепом, які були завантажені. Рухався по дорозі Київ-Одеса зі швидкістю близько 60 км/год. Поверхня дороги була мокра та була погана видимість автодороги. По дорозі до м. Одеса залишалось близько 120 км. Близько 20.20 год. він спускався з гори близько 60 км/год. Коли спуск майже закінчився, по дорозі на відстані близько 10 м помітив по середині автодороги рухаючийся інший вантажний автомобіль, а саме його задні габарити, які погано було видно при освітленні, тому він ( ОСОБА_1 ) не мав змоги його об`їхати та одразу почав гальмувати, але гальма ніякого результату не дали через мокру поверхню автодороги, внаслідок чого автомобіль під його керуванням зіткнувся із задньою частиною причепа вантажного автомобіля, який рухався попереду, внаслідок чого вказаний причіп почало носити в різні сторони, а потім він відчепився від вантажного автомобіля та вилетів і перекинувся з правого боку узбіччя дороги, з якого висипалась різна електротехніка, а сам автомобіль відкинуло в лівий відбійник лівої частини дороги, який стояв поперед проїзної частини дороги, та з якого також висипалась різна електротехніка. Вказане зіткнення здійснилось через мокру поверхню дороги, погану видимість габаритів даного автомобіля та тому, що даний автомобіль дуже повільно рухався (ас. 13-14);

- даними, які містяться у поясненнях ОСОБА_1 від 13 січня 2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 вказані інші обставини, а саме в частині того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 їхав дуже повільно від обочини правої смуги до роздільної зони, яка розділяє зустрічні рухи, без ввімкненого покажчика повороту, а також забрудненими фарами. Помітив він цей автомобіль за 30 метрів. Застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг, тому що автомобіль перекрив всю проїзну частину, і він ( ОСОБА_1 ) не зміг його об`їхати (ас. 35);

- довідками УПП, відповідно до яких ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України (ас. 107)

- копією пояснень ОСОБА_3 , згідно з якими 6 грудня 2017 року він рухався на автомобілі Рено НОМЕР_2 з причепом по трасі Київ-Одеса з вантажем. Біля восьмої годи вечора, рухаючись по трасі в Ширяєвському районі, відчув на спуску удар ззаду у причеп. Машину відкинуло на відбійник між зустрічними смугами руху. В момент зіткнення швидкість автомобіля була близько 60 км/год. Коли він вийшов з автомобіля, то побачив на узбіччя попутнього напрямку перевернутий причеп. Дах його автомобіля відлетів за дорожню бар`єрну огорожу на ліву смугу зустрічного руху. Вся техніка, яку він віз, була розкидана по всій проїжджій частині, а позаду стояв бензовоз ДАФ. (ас.108,118-119)

- копією протоколу огляду транспортного засобу з фототаблицями, відповідно до якої у причепі до автомобіля Рено пошкоджено габаритний ліхтар задній лівий боковий, ліхтар задній лівий, замок причіпного пристрою, тент причепа, митний трос, вантажна платформа, рама причепа, правий та лівий борти, деформовано задній борт, кутова панель платформи задня ліва, кутова панель платформи передня ліва, кутова панель платформи задня права, кутова панель платформи передня права, дроти задніх ліхтарів (ас. 152-154).

Враховуючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд доходить висновку, що 6 грудня 2017 року приблизно о 20.40 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом на 371км+800м автодороги Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса біля с. Ревове Ширяївського району, не врахував дорожню обстановку, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з причепом автомобіля «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3.б, 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався посеред дороги без ввімкненого покажчика повороту, дуже повільно, є безпідставними та спростовуються як первинним поясненнями самого ОСОБА_1 , так і даними, зафіксованими на схемі ДТП, локалізацією та характером пошкоджень причепу автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та самого автомобіля Рено.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів, які отримали пошкодження, доведена повністю.

З урахуванням того, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, то відповідно до ст. 294 КУпАП слід прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з тим, оскільки станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та прийняття постанови закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити представнику ТОВ «Синєвір» строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого2020 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «СИНЄВИР» адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито провадження у справі за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва