Справа № 461/7089/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1135/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 17 жовтня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді водія у ТОВ «Євроклуб», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 103 263, 52 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2586/209000/19 від 19.06.2019 року, а саме: костюми літні жіночі торговельної марки «WAIMARI» в асортименті у кількості 14 шт.; суконки літні торговельної марки «WAIMARI» країна виробник Колумбія в асортименті у кількості 51 штука; купальники жіночі торговельної марки «KARLA COLLETTO» країна виробник США в асортименті в кількості 39 штук; свитшот торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 6003 в кількості 3 шт.; свитшот торговельної марки «BIANCA» країна ви обник Турція, артикул 26005 в кількості 3 шт.; свитшот торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 26063 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 26007 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 26101 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 26092 в кількості 3 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 0040 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Турція, артикул 25038 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул 6091 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул 6099 в кількості 3 шт.; спідниця торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 2100 в кількості 3 шт.; спідниця торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 21105 в кількості 3 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20037 в кількості 3 шт.; спідниця торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 21106 в кількості 3 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20042 в кількості 3 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20050 в кількості 5 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20020 в кількості 3 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20025 в кількості 2 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20013 в кількості 5 шт.; штани торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 20032 в кількості 6 шт.; плаття торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул 27018 в кількості 2 шт.; плаття торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул 7006 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул 25051 в кількості 3 шт.; куртка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Болгарія, артикул 24030 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 25034 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 5055 в кількості 6 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA»; країна виробник Македонія, артикул: 25033 в кількості 3 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 5028 в кількості 2 шт.; блузка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 25027 в кількості 2 шт.; футболка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 25020 в кількості 2 шт.; блузка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 25002 в кількості 2 шт.; блузка торговельної марки «BIANCA» країна виробник Македонія, артикул: 5010 в кількості 3 шт., загальною кількістю 204 шт. та вартістю 103 263, 52 грн. - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 1642, 85 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ДСА України 384, 20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 18 травня 2019 року, близько 23 год. 22 хв., в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав автобус марки "MERCEDES-BENZ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну, обравши формою проходження митного контролю смугу - «червоний коридор». По даному транспортному засобу спрацювала АСАУР на предмет можливого переміщення товарів з приховуванням від митного контролю.

У ході проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені, без ознак приховування було виявлено вантаж, загальною вагою 63 кілограми, який не було задекларовано, і, як стало відомо, належав ОСОБА_1 , який слідував як водій у вказаному транспортному засобі. Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, проте визнав його своєю власністю після митного огляду.

На дану постанову ОСОБА_1 та представник Львівської митниці ДФС Хома Т.Б. подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 жовтня 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджується з постановою суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріпі проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушений митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Стаття 264 МК України встановлює порядок прийняття митної декларації відповідним органом.

Матеріали справи містять митні декларації ОСОБА_1 та інших пасажирів, наявність яких обов`язкова.

Разом з тим, до матеріалів справи долучені декларації невстановленої форми, адже декларування (недекларувапня) мало місце на недійсних бланках.

Вважає, що, відповідно до п.1.8 та п.3.1 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України 28.05.2012 р. № 614 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 червня 2012 р. за № 1014/21326, у митного органу не було підстав для прийняття митної декларації, форма якої відрізняється від встановленої.

Аналіз положень ст.486, ст.487 МК України, ч.3 ст.62 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010, свідчить про те, що якщо за вчинення адміністративного правопорушення передбачена, крім іншого, така санкція, як конфіскація майна, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою частиною презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, не дав правової оцінки доводам, які були наведені стороною захисту, та безпідставно притягнув його до відповідальності.

Наведені докази в їх сукупності не підтверджують його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, здобуті всупереч вимог Митного кодексу України та інших нормативних актів України, тому повинні бути визнані недопустимими.

Представник Львівської митниці ДФС Хома Т.Б. в апеляційній скарзі просить змінити постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 жовтня 2019 року та ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті, а саме - штраф у розмірі 730 908, 04 гривень, конфіскувати у дохід держави товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 2586/20900/19 від 19.06.2019 року, стягнути з гр. ОСОБА_1 витрати митниці, пов`язані із зберіганням на складі митниці переміщуваного ним товару, у розмірі 1642, 85 грн. та витрати за проведення експертизи у даній справі в розмірі 3164, 40 грн.

Вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову упередженою, зважаючи на наступне.

Розглянувши справу по суті, суд об`єктивно прийшов до висновку щодо наявності у діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, однак застосував до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 103 263, 52 грн., яке відповідає вартості товару за документами невідомого походження. Також судом конфісковано товари - безпосередні предмети правопорушення.

Галицьким районним судом м. Львова, при розгляді адміністративної справи № 461/7089/19, всупереч нормам ст.251 КУпАП, прийнято до уваги документи сумнівного походження, надані ОСОБА_3 , згідно яких, вартість вилученого товару становить 103 263, 52 грн. Натомість, судом без жодних обґрунтувань не взято до уваги висновок експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 30.08.2019 року № 9/488 відповідно до якого, загальна вартість товару, вилученого протоколом про ПМП №2586/20900/19 від 19.06.2019 року становить 730 908, 04 грн.

В цей же час, при прийнятті до уваги судом документів невідомого походження, наданих представником ОСОБА_2 , не з`ясовувалося питання, чи у встановленому законом порядку такі отримані і долучені до матеріалів справи.

Звертає увагу суду, що судом першої інстанції, у відповідності до ст.519 Митного кодексу України, не було стягнуто з ОСОБА_2 витрат за проведення експертизи в розмірі 3164, 40 грн.

Таким чином, судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим, що призвело до накладення на правопорушника штрафу у розмірі 103 263, 52 грн. замість 730 908, 04 грн. та не стягнуто витрат за проведення експертизи в даній справі в розмірі 3164, 40 грн.

За таких обставин, на думку апелянта, Галицьким районним судом м.Львова порушено вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи.

ОСОБА_1 в судові засідання апеляційного суду жодного разу не з`явився, та не повідомив про причини неявки, однак 10.02.2020 подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, тому з врахуванням вимог ст.526 МК України апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Заслухавши виступ представника митниці Дунаса М.О. на підтримання апеляційної скарги митного органу та заперечення щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення №461/7089/19, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника митниці підлягає до часткового задоволення а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України полягає в недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість, тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2019 року, близько 23 год. 22 хв., в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав автобус марки "MERCEDES-BENZ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну, обравши формою проходження митного контролю смугу - «червоний коридор».

У ході проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені, без ознак приховування було виявлено вантаж, загальною вагою 63 кілограми, який не було задекларовано і, як стало відомо, належав ОСОБА_1 , який слідував як водій у вказаному транспортному засобі. Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, проте визнав його своєю власністю після митного огляду.

Таким чином ОСОБА_1 не задекларував товар, який переміщав через митний кордон України та підлягав обов`язковому декларуванню, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.472 МК України. Факт вчинення даного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Беручи до уваги зібрані по справі докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції, відсутність події та складу адміністративного правопорушення, є надуманими та не приймаються до уваги.

Щодо розміру штрафу за вчинення вказаного правопорушення, який згідно санкції ст.472 МК України встановлюється в розмірі 100 відсотків вартості товару що переміщується через кордон України, то такий на думку апеляційного суду, визначено на підставі повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, доказів, якими підтверджується дійсна вартість вилученого товару, а саме копією Invoice датованого 04.06.2019 №097/2019, згідно якого, вартість вилученого товару становила 3498 Євро, що станом на 19.06.2019, тобто на момент вчинення порушення митних правил, згідно курсу НБУ становила 103 263,52 грн.

Поряд з цим, апеляційний суд погоджується з доводами представника митниці, щодо стягнення витрат за проведення експертизи у даній справі, які були сплачені митним органом у розмірі 3164, 40 грн.

Так, ст.519 Митного кодексу України передбачено, що витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Статтею 520 Митного кодексу України передбачено, що витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

З врахуванням наведеного постанова судді підлягає зміні в цій частині, а апеляційна скарга представника митниці Хоми Т.Б. до часткового задоволення. В решті ж постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, порушень вимог законодавства, які б тягнули за собою її скасування, допущено не було.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника митниці Хоми Т.Б. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 17 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_1 змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витати за проведення експертизи в розмірі 3164,40 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер