ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/8188/19 Суддя 1-ї інстанції: Бабенко Ю.П.
Провадження № 33/818/116/20
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисників осіб, відносно яких винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Зощенка Олега Сергійовича, ОСОБА_2 адвоката Коваленка Андрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Коваленка А.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає: АДРЕСА_2 було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.09.2019 року о 14.55 у м. Харкові на перехресті пр-ту Московського з вул. П`ятихатською водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Тойота» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 адвокат Коваленко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 , притягнути його до відповідальності, або закрити провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП із визначенням вини ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на схему дорожньо-транспортної пригоди і гальмівний шлях, та помилково не встановив порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Вважає, що висновки суду щодо можливості виконання водієм ОСОБА_1 маневр об`їзду, які він не взяв до уваги з підстав того, що водій не має право об`їжджати виниклу небезпеку, а повинен лише гальмувати до повної зупинки транспортного засобу, такими що суперечать п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Посилається на схему дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), та вважає, що водій ОСОБА_1 мав можливість зупинити транспортний засіб або об`їхати небезпеку з правої сторони.

Заслухавши пояснення захисника Коваленка А.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги, захисника Зощенка О.С., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний судом вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі були дотримані вимоги вказаних правових норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водій, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Апеляційний суд переглядає справу в межах заявлених апеляційних вимог, вважає, що апелянт не оспорює наявності вини ОСОБА_2 , та вважає, що і в діях ОСОБА_1 є невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що доводи, що заначений у схемі дорожньо-транспортної пригоди гальмівний шлях автомобіля під керуванням ОСОБА_1 складає 24,6 м. і 22,1 м. і це ніби то свідчить про значене перевищення ним швидкісного режиму є хибним, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять конкретних даних щодо кількісного показнику швидкості руху «Тойота» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 і вказана вище довжина гальмівного шляху без надання суду відповідних розрахунків, не свідчить про недотримання ним вимог Правил дорожнього руху України.

Про те, наявність вказаного гальмівного шляху свідчить, що ОСОБА_1 після виявлення для нього перешкоди, дотримавшись вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України вжив заходи до запобігання дорожньо-транспортної пригоди, а саме одразу почав гальмувати.

Безпідставними вважає апеляційний суд посилання, що ширина проїжджої частини дороги дозволяла здійснити ОСОБА_1 об`їзд перешкоди з правої сторони, оскільки право вибору щодо визначення дій, які на думку водія можуть запобігти зіткненню в даній дорожній ситуації відповідно до приписів п. 12.3 Правил дорожнього руху України дано водію ОСОБА_1 , і останній не порушив цих вимог, застосувавши екстрене гальмування одразу після того, як водій ОСОБА_2 спровокував дорожньо-транспортну пригоду.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Коваленка Андрія Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді орджонікідзевського районного суду м. Харкові від 03.12.2019 року у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 11.02.2020 року

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик