Житомирський апеляційний суд
Справа №287/980/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Паламарчука О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 01.06.2020 року о 02 год. 30 хв. в м. Олевськ по вул. Свято-Миколаївська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» № 6810 в присутності двох свідків. Результат тесту № 1419 позитивний 1,71 % (проміле). В подальшому водія було відсторонено від права керування транспортним засобом.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судове рішення отримав по пошті 24.06.20 року, а тому вважає, що строк на оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Вважає, що постанова суду є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена передчасно, в зв`язку з необ`єктивністю та неповнотою провадження у справі, а тому підлягає скасуванню.

Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а перебував біля автомобіля.

При розгляді даної адміністративної справи судом першої інстанції були порушені вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, які виразились в тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом в м.Олевськ по вул. Свято-Миколаївська, а фактично, освідування проводилося на території КНП «Олевська ЦРЛ», яка розташована на вул. Промислова в м.Олевську.

Також, вказує, що він в суді пояснень не давав, оскільки подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що вину не визнає, оскільки вважав, що в суді буде досліджуватися відеозапис з диска, де зафіксовано, що він не керував транспортним засобом, а стояв біля автомобіля.

Зазначає, що суд не врахував, те, що працівник поліції не вручив йому копію протоколу, а також не надіслав її поштовим відправленням.

На його думку, відеозапис з диска від 01.06.2020 року є неналежним доказом, оскільки цей відеозапис зроблено на мобільний телефон та на ньому зафіксовано тільки момент огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Ці обставини суд також не взяв до уваги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки розгляд справи проводився у відсутність ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь та акту огляду з яких слідує, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою пристрою «Драгер Алкотест 6810» 01.06.2020 року о 03:11 год. - проба позитивна 1,71 % проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», на що останній погодився, а також відеозаписом наданим працівниками поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю, порушення мови та координації рухів) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 , при складанні протоколу погодився з обставинами зазначеними у ньому, а зокрема у тому, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказавши у своєму поясненні, що вину визнає, а тому його доводи в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає неправдивими, направленими на уникнення відповідальності.

Доводи апелянта про недопустимість доказу - відеозапису суд вважає безпідставними, оскільки можливість використання таких даних для доведення обставин, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук