П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративну відповідальність - ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Ничик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови суду, 14 березня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Триліси по вул. Степова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Yamaha YBR», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від походження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року, постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не були взяті до уваги його пояснення в тій частині, що він 14 березня 2020 року не керував мотоциклом, з огляду на те, що останній був в несправному стані. Вказує, що його пояснення підтверджені свідченнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , але суд першої інстанції не взяв їх до уваги та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Ничик А.В., на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року та закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, викладені на обґрунтування апеляційних вимог, слід прийти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції в повній мірі не дотримані з огляду на наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223028 від 14 березня 2020 року, в цей день о 20 год. 00 хв. в с. Триліси, вул. Степова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з явними ознаками, від проходження тесту на стан вживання алкоголю відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 с. 130 КУпАП (а.с.1).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував факт порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху та в категоричній формі наполягав на тому, що не керував мотоциклом, оскільки, по-перше, була ушкоджена рука, а по-друге, сам мотоцикл стояв на подвір`ї в несправному технічному стані та підлягав ремонту. Працівники поліції його не зупиняли, а приїхали за телефонним викликом його батька- ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що у них виникла сімейна сварка. В процесі розмови з поліцейськими, його батько підписав якісь документи, які саме - він не знає і не читав. І свідки при цьому, як він пам`ятає, присутніми не були.

В суді першої інстанції були опитані свідки досліджуваних подій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, відповідно до журналу судового засідання та аудіозапису від 11 червня 2020 року надали пояснення стосовно досліджуваних подій наступного змісту.

Так, свідок ОСОБА_2 пояснив, що являється сусідом сім`ї ОСОБА_1 . 14 березня 2020 року приблизно з 16 до 18 год. ОСОБА_1 був у нього дома, де вони ремонтували коляску до мотоцикла. На його переконання, ОСОБА_1 був тверезий, алкогольні напої не вживав, як і не сідав за кермо мотоцикла, оскільки сам мотоцикл був у несправно-технічному стані.

ОСОБА_3 - батько ОСОБА_1 , в свою чергу, підтвердив обставини того, що його син 14 березня 2020 року в денний період часу знаходився у сусіда - ОСОБА_2 , де вони щось ремонтували. Після повернення сина додому, між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, а тому він, з пересердя, викликав працівників поліції, про що згодом пожалкував. Свідок ОСОБА_3 заперечував факт керування сином мотоциклом, оскільки мотоцикл весь час стояв на подвір`ї, їздити на ньому не було технічної можливості у зв`язку з його несправністю. Вказав ОСОБА_3 і на те, що документи, які надавались йому працівниками поліції, він не читав, а тільки їх підписав, а тому тільки в суді першої інстанції дізнався про те, що він зазначений як свідок в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно його сина- ОСОБА_1 .

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід прийти до висновку, що вони узгоджені між собою, не мають протиріч, а тому ставити їх під сумнів у суду апеляційної інстанції - не має.

На підтвердження пояснень ОСОБА_1 , в частині того, що працівниками поліції безпідставно та необґрунтовано був складений о 20 год. 00 хв. 14 березня 2020 року протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223028, сторона захисту надала витяг Електронного рапорту від 11 червня 2020 року, відповідно до якого виклик на службу «102» від ОСОБА_3 щодо його побиття сином надійшов о 19 год. 09 хв., був прийнятий до виконання працівником поліції ОСОБА_5 і в 19 год. 38 хв. наряд поліції прибув за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

А тому, посилання як в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, поясненнях свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на час - «20:00» - як на час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння - не узгоджуються з наявними матеріалами справи.

Фактично, в обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався на пояснення працівників Фастівського ВП ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відповідно до яких, при прибутті в с. Триліси за викликом ОСОБА_3 про домашнє насильство, їм назустріч по вул. Степовій рухався мотоцикл, у зв`язку з чим вони увімкнули проблисковий маячок, після чого водій розвернувся та поїхав до двору, де кинув мотоцикл. Коли зайшли в двір там знаходився ОСОБА_1 , який, зі слів батька перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому йому в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від чого він відмовився, що стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 255 цього Кодексу, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу III Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Разом з цим, до матеріалів справи не долучено відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який міг би підтвердити чи спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а звідси про дотримання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Сумнівним є і посилання суду на письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 5), якого працівники поліції залучили в якості свідка при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та який на той час перебував в явно неприязних стосунках зі своїм сином, що і підтвердив в суді першої інстанції.

За відсутності відеозапису перебігу подій за протоколом серії ДПР18 № 223028 від 14 березня 2020 року, не спростовані і твердження ОСОБА_1 про відсутність при його складанні свідка ОСОБА_6 , мешканця м. Фастів, а також надання ним на місці відповідних письмових пояснень (а.с. 4). Проте, вказані пояснення ОСОБА_1 , за наявності клопотання останнього про виклик вказаного свідка в судове засідання, судом проігноровані.

Щодо наявності в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14 березня 2020 року, то його складання в даному випадку не узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 цих Правил, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 14 березня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Триліси, вул. Степова, керував транспортним засобом, тим більше з ознаками алкогольного сп`яніння, що породжувало в нього обов`язок проходження відповідного огляду за приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, дослідивши всі наявні в розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 14 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за порушенням ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, з урахуванням презумпції невинуватості, слід прийти до висновку про відсутність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - є слушними та підлягають до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 березня 2020 року, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій