Справа №647/3408/19
Провадження № 3/647/41/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в особі судді Волошина Р.Р., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качкарівка Бериславського району Херсонської області, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не працевлаштований, ідентифікаційний номер не надано,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2019 року близько 00 години 45 хвилин в с. Качкарівка Бериславського району Херсонської області по вул. Садовій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння ухилився, відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання 20.02.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка від 10.02.2020 року, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи, що спливають строк розгляду справи та строк притягнення особи до відповідальності, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі правопорушника, так як відповідно дост. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.89 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність наступає саме за «відмову» від проходження водієм встановленого порядку медичного огляду, а не за те, чи перебуває водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується також: протоколом про адміністративні правопорушення ДПР18 № 392786 від 14.12.2019 року, в якому зафіксовано наявність ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника, його відмова в присутності двох свідків від проходження медогляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або ж у лікарні та порушення правил дорожнього руху; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. В судовому засіданні суд допитав свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 в ніч з 13.12.2019 року на 14.02.2019 року взяв автомобіль у дідуся їздив по селу. Родичі його попросили знайти ОСОБА_1 та забрати автомобіль, так як останній у стані алкогольного сп`яніння їздить по селу. Він разом з ОСОБА_4 поїхали по селу шукати ОСОБА_1 на прізвисько ОСОБА_5 , який до того ж є троюрідним братом його жінки. Коли він знайшов ОСОБА_6 , змусив його зупинити автомобіль. Одночасно під`їхали працівники поліції. Документів у ОСОБА_7 з собою не було, від нього був сильний запах алкоголю, мова була не чітка, коли вийшов з авто то хода була нестійкою. Поліцейські запросили його та ОСОБА_4 бути понятими під час огляду на стан сп`яніння. Один з поліцейських запропонував ОСОБА_8 пройти освідування на стан сп`яніння на місці, тобто подути у прилад Драгер на що ОСОБА_1 відмовився, тоді йому запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння у лікарні, на що він також відмовися. Під час пропозиції пройти огляд та відмови були присутні як свідки-поняті він та ОСОБА_4 . Далі поліцейські відібрили пояснення та склали відносно ОСОБА_1 протокол. У протоколі ОСОБА_8 власноручно написав, що вживав горілку після чого керував транспортним засобом. Ключі від автомобіля він забрав та відвіз автомобіль до себе додому. Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 , що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2019 року, він пояснив, що 13.12.2019 року о 22-30год. випив 200гр. горілки після чого керував автомобілем, від проходження освідування відмовляється.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 повинне бути накладено у межах санкції статті, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, відомостей, про те, що особа раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, а тому суд вважає за необхідне накласти стягнення, яке передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у визначеному законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 221, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок. Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя Р.Р.Волошин