Номер провадження: 33/813/1112/20
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Рижук К.В.

представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Воронюка М.О.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бойко А.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року,-

встановив:

оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-4 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 649520 від 25.06.2020 року, ОСОБА_1 , 18.05.2020 року, здійснила булінг по відношенню до учасника учбового процесу, а саме вчителя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчителя фізики Одеської гімназії №1, яка є вчителькою її доньки ОСОБА_4 , учениці 5-Г класу, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Мотивуючи прийняте рішення суддя районного суду послався на те, що дії ОСОБА_1 не носили характеру тривалого та систематичного цькування (булінгу) потерпілої, оскільки мала місце одинична конфліктна ситуація, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду, адвокат Бойко А.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необгрутованність постанови, просить її скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Представник потерпілої стверджує, що суддя районного суду не надав належну оцінку доказам, внаслідок чого дійшов невірного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. Крім того, апелянт зазначає, що дії ОСОБА_1 носили характер систематичності цькування потерпілої ОСОБА_2 , які виражалися в усних висловлюваннях в бік останньої, про що підтвердила свідок ОСОБА_5 , покази якої не були враховані.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю потерпілої ОСОБА_2 , яка будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Право на захист ОСОБА_2 на стадії апеляційного розгляду забезпечено участю її представником адвокатом Воронюк М.О.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду, судом були створені всі умови для реалізації права потерпілої, на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутності апелянта узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника Рижук К.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи представника потерпілої, захисника та допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення судді районного суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, є законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Так, за диспозицією ч.1 ст.173-4 КУпАП, булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

В теорії права, найбільш змістовним визначенням булінгу слід вважити - цькування, булінг (англ. «bully» - залякувати, цькувати, задирати) - різновид насильства, навмисне, що не носить характеру самозахисту і не є санкціонованим нормативно-правовими актами держави, довготривале (повторюване) фізичне чи психологічне насильство з боку індивіда чи групи, які мають певні переваги (фізичні, психологічні, адміністративні тощо) стосовно індивіда, і що відбувається переважно в організованих колективах з певною особистою метою (наприклад, бажання заслужити авторитет у бажаних осіб).

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі). Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, виражається у формі психологічного, фізичного, економічного, сексуального насильства, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій; наслідки у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (яка могла бути чи була заподіяна); причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єкт адміністративного правопорушення може бути як загальний, так і спеціальний (булінг стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи може бути вчинено будь-якою особою (загальний суб`єкт), а стосовно «інших учасників освітнього процесу» - лише малолітньою або неповнолітньою особою (спеціальний суб`єкт)).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається у формі прямого умислу. Кривдник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його шкідливі наслідки та бажає настання цих наслідків.

Відповідно до п.3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», булінг (цькування) це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Враховуючи наведені вимоги Закону «Про освіту», апеляційний суд констатує, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-4 КУпАП обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є неодноразовість вчинення дій, передбачених даною нормою закону.

Між тим, докази щодо існування факту неодноразовості вчинення дій, передбачених зазначеною нормою закону, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №649520 від 25.06.2020 року, ОСОБА_1 , 18.05.2020 року, здійснила булінг по відношенню до учасника учбового процесу, а саме вчителя фізики Одеської гімназії №1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є вчителькою доньки ОСОБА_4 , учениці 5-Г класу.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що не висловлювала систематичні образи в бік ОСОБА_2 , оскільки такий випадок мав місце лише один раз, 18.05.2020 року, під час переписки в батьківському чаті учбового закладу де навчається її дитина. Заперечувала проти доводів захисника, що систематичність цькувань ОСОБА_2 підтверджується показами свідка ОСОБА_5 , оскільки з останньою вона не знайома та при цій особі ніколи та нічого не висловлювала в бік ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що на теперішній час шкодує про свою поведінку, а також вказала, що просила вибачення у ОСОБА_2 за висловлювання, які вона розмістила у батьківському чаті.

З пояснень потерплої ОСОБА_2 також вбачається, що фактично цькування з боку ОСОБА_1 мало місце 18.05.2020 року, під час переписки в батьківському чаті.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 щодо існування єдиного факту цькування відносно потерпілої, що свідчить про відсутність системності цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг».

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з рішення судді районного суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, а тому вона задоволенню не підлягає.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бойко А.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року, якою ОСОБА_1 визнана невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський