Справа № 182/8529/19
Провадження № 3/0182/14/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

Клименко І.В.,

розглянувши у в м. Нікополь адміністративну справу, яка надійшла з СРПП№2 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 038071 від 05.12.2019, водій ОСОБА_1 05.12.2019 о 4-25 год. по вул. Електрометалургів, 19/1 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем „Рено Меган номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проведений за допомогою приладу «Алкотест Драгер 6810», тест № 967 показав 0.79%о алкоголю. Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. При цьому зазначив, що під час складання протоколу поліцейським було допущено суттєві помилки, а саме: працівник поліції не проінформував його про конкретну причину зупинки транспортного засобу; порушено вимоги Інструкції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння; не було роз`яснено його право на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі через незгоду з результатами тесту. Крім того, зазначає, що поліцейські навіть не відсторонили його від керування транспортним засобом, бо після складання протоколу він поїхав далі. Також на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку алкотеста. Тому вважає, що матеріали протоколу не містять достатніх доказів та відомостей, які б вказували на його винність у вчиненні правопорушення та просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, законом (п.1-9 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію») визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. У кожному разі працівник поліції зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цих статтях.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про законність підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відсутня фіксація правопорушення, яке стало причиною зупинки транспортного засобу. Так, в матеріалах справи наявна постанова поліцейського Нікопольського ВП № 294406 від 05.12.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за керування автомобілем без страхового полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, поліцейський, зупиняючи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не міг заздалегідь знати про те, що водій не має при собі страхового полісу, а додана поліцейським постанова, як підстава зупинки транспортного засобу, не може вважатись законною, оскільки зазначена причина не відноситься до переліку випадків, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Тому суддя приходить до висновку, що зупинення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відбулось без обґрунтованих на те підстав та не може вважатись законним.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Крім того, суддею також вживалися заходи щодо допиту свідків вчиненого правопорушення для підтвердження або ж спростування показів порушника, однак свідки, що були присутніми при складанні протоколу, на неодноразові виклики до суду не з`явились, з"ясувати в них обставини події не виявилось за можливе.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи пояснення свідків, як письмові докази, не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вбачається, що в разі встановлення у водія, на підставі проведеного огляду, стану сп`яніння, такий відстороняється від керування.

Але, суддею не встановлено і жодним доказом це не підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а також не було передане керування іншій особі, щоб доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху. Тобто існують обґрунтовані підозри, що, навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух на транспортному засобі. Дані обставини не залишають у судді сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, однак його не було відсторонено від керування всупереч складеного відносно нього протоколу.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вказані вимоги закону, суддя доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння в даному випадку було проведено з істотними порушеннями.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. На думку судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст. 221, 283, ч.1 ст. 130, п.1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко