ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/564/20
провадження № 3/753/740/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 15.12.2019 року, о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись територією АЗС «Авіо», що по пр. М. Бажана, 1-к у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив обрив заправочного пістолету, що призвело до матеріальних збитків, які було завдано АЗС «Авіо», після чого, в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР залишив місце пригоди.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За таких обставин вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 свою провину фактично визнав, про що зазначено у письмових поясненнях, наданих під час складання протоколу, з яких вбачається, що він, рухаючись територією АЗС «Авіо», що по пр. М. Бажана, 1-к у м. Києві, допустив обрив заправочного пістолету, вважаючи, що заправщик вийняв його, після чого із місця ДТП поїхав, так як необхідно було завести дружину додому, пізніше він повернувся і йому було повідомлено про те, що відносно нього складено протоколи.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, за обставин, викладених у протоколі, підтверджена в повному обсязі сукупністю наведених доказів, а саме даними: протоколів про адміністративні правопорушення, складеними відносно ОСОБА_1 , з яких вбачається, що саме останній порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до матеріальних збитків, які було завдано АЗС «Авіо», після чого не викликавши працівників поліції залишив місце пригоди; схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою, а також письмовими поясненнями оператора АЗС «Авіо» - ОСОБА_3 та даними рапорту працівника поліції.

Винність ОСОБА_1 також підтверджується даними відеозапису із камер відоспостереження, розміщених на території АЗС «Авіо», відтвореного в судовому засіданні.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення в межах санкції статтей 124, 122-4 КУпАП.

Виходячи з норм ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення необхідно накласти у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019 року, що становить 384 грн. 20 коп., оскільки правопорушення вчинено у 2019 році.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 122-4, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019 року, що становить 384 грн. 20 коп., оскільки правопорушення вчинено у 2019 році.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя