П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого директором КПП «Водоканал Плюс»,

за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 296677 від 13 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 13 серпня 2020 року о 12 годині в м. Кобеляки Полтавської області на перехресті вулиць Огія - Шевченка Дніпровська Полтавської області, будучи відповідальною особою ККП «Водоканал Плюс» самовільно встановив технічні засоби регулювання дорожнього руху, а саме дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», без погодження з відповідними органами Національної поліції, чим порушив ст. 27 ЗУ «Про дорожній рух» та п.5.1 ДСТУ 4100.

ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свою вину не визнав, оскільки самовільно дорожній знак не встановлював.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопо- рушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управлінняі за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 139 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла або невжиття посадовими особами відповідальними за технічний стан обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільним дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від не конкретного звинувачення не можливо.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою самовільно встановив дорожній знак. При цьому, відповідальність посадових осіб наступає за невжиття заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільним дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

До протоколу, як докази вчинення правопорушення додано акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, який не містить відомостей про те, що саме ОСОБА_1 встановив дорожній знак, та посадова інструкція директора підприємства, що може свідчити про те, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за невжиття заходів, перелічених у ч. 1 ст. 139 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocii'»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ЄСПЛ у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Аналогічна норма міститься і встатті 62 Конституції України.

За наведених обставин суддя приходить до висновку про те , поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки докази того, що він самовільно встановив дорожній знак відсутні.

При цьому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення .

З цих підстав провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушенн підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення .

Керуючись частиною 1 статті 139, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 278- 280, 283-285 , 287-290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя ,

Постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя