Провадження № 33/4820/62/20
Справа № 681/1662/19 Головуючий в 1-й інстанції Дідек М. Б.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого кочегаром на Понінківській КПФ, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 15 листопада 2019 року о 16 год. 05 хв. в м. Полонному, по вул. Антиповича, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Кентавр» без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом було порушено його право на захист, оскільки суд розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його можливості надавати відповідні пояснення щодо обставин викладених у протоколі, цим самим виніс рішення на припущеннях та на основі неналежних та недопустимих доказів. Категорично заперечує вчинення ним будь-якого правопорушення та перебування у нетверезому стані. Зазначає, що від проходження огляду він не відмовлявся, навпаки хотів пройти його в медичному закладі, на що йому було відмовлено працівниками поліції та складено відповідний протокол. Цю позицію він мав намір довести у суді надавши довідку про здачу ним крові(він є донором), 18.11.2019 року, до якої у медиків не було жодних зауважень. Вказує, що суд міг викликати та допитати свідків для того, щоб встановити факт його відмови від проходження освідування в лікарні, чого зроблено не було. Не звернуто судом уваги, що пояснення було написано самими працівниками поліції, а не свідками власноручно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суд прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391266 від 15.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 в м. Полонне, по вул. Антипова керував мотоблоком «Кентавр» з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с.2).

Свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , висловив і у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, в присутності двох свідків (а.с. 3).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.4,5) слідує, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при проведенні освідування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та вказував, що вживає ліки тому хотів пройти такий огляд в медичному закладі за допомогою здачі крові. Коли поліцейський йому пояснив, що дослідження в лікарні проводиться також за допомогою приладу, відмовився їхати в лікарню.

Такі показання ОСОБА_1 підтверджуються переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписом, з якого слідує, що його було зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, в процесі спілкування поліцейським було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі на що, останній, відмовився. При цьому ОСОБА_1 вказав, що випив сто грам алкогольних напоїв.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу за його відсутності, не заслуговують на увагу, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення, який власноручно підписав ОСОБА_1 вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса і, як вбачається з матеріалів справи, саме в цей день та час відбулося судове засідання. А тому, немає підстав вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні для надання пояснень.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не були допитані свідки зазначені у протоколі, оскільки з відеозапису вбачається, що такі були, в їх присутності пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, що підтверджується їх поясненнями (а.с. 4,5).

Посилання ОСОБА_1 на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша