КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/824/3858/2020
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Ходаківського С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ходаківського С.І. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суддіДарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року,

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем - директором та власником магазину (кіоску) з продажу кавових напоїв, о 12 год. 50 хв. 03 липня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Григоренка, 36 «а», як власник магазину не забезпечила найманих працівників - продавця магазину засобами індивідуального захисту, внаслідок чого порушила вимоги ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. п. 6 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ходаківський С.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, захисник посилається на те, що винесена постанова є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною з порушенням матеріального та процесуального права.

Як звертає увагу апелянт, в протоколі про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалах надісланих до суду з Дарницького УП ГУ НП в місті Києві зазначено порушення ОСОБА_1 тільки п. п. 6 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року, тобто суддя самостійно замість правоохоронного органу сформулювала доказову базу, а саме вказала в постанові на ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Крім того, як вказує апелянт, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, суддею місцевого суду в постанові не викладено конкретний опис обставин правопорушення, встановленого під час розгляду справи.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що в протоколі зазначено місце скоєння правопорушення: м. Київ, пр. Григоренка, 36А, однак в адміністративних матеріалах відсутні підтверджуючі докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 має якесь відношення до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , натомість суддя в постанові з невідомих причин вказує, що ОСОБА_1 , будучи станом на 03 липня 2020 року фізичною особою підприємцем - директором та власником магазину (кіоску) за адресою: АДРЕСА_2 , при тому, що вищезазначена адреса, відповідно до пошуку через Інформацію з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не виявлена, а за адресою: АДРЕСА_2 - відомості відсутні.

Також, апелянт звертає увагу на те, що не було встановлено особу продавця, факт продажу товару, а саме по собі знаходження невстановленої особи в приміщенні, як вважає апелянт, не є складом адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 7, 245, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП про необхідність всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності з законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного і необґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Ходаківського С.І., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто для встановлення наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені конкретні норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» або інших актів законодавства, які визначають правила щодо карантину людей або санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми, які були порушені цією особою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 181646 від 03 липня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 остання допустила порушення п.п. 6 п. 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року, а саме не забезпечила продавця засобами індивідуального захисту.

Між тим, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суддя, яка розглядала дану справу не звернула уваги на те, що в підпункті 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» йде мова про заборону на період дії карантину діяльності дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, а не про забезпечення працівників (продавців) закладів громадського харчування - магазинів (кіосків) засобами індивідуального захисту.

Крім того, відповідно до переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення, пункт 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 взагалі втратив чинність, а тому ОСОБА_1 не могла бути притягнута до адміністративної відповідальності за будь-які порушення, передбачені вказаним пунктом, оскільки вони втратили чинність.

Більш того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суддя не мала жодних правових підстав обґрунтовувати своє рішення посиланням на порушення ОСОБА_1 вимог ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки про порушення вказаної норми не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї.

До того ж в оскаржуваній постанові не наведено будь-якого обґрунтування того, яке відношення до дій ОСОБА_1 має ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка визначає обов`язки осіб, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, якщо вона притягувалась до адміністративної відповідальності, як власник магазину (кіоску) з продажу кавових напоїв за те, що не забезпечила найманих працівників - продавця магазину засобами індивідуального захисту.

Враховуючи ці та інші обставини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, що оскаржується не може бути визнана законною та обґрунтованою.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ходаківського С.І., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказану скаргу задовольнити; постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо неї - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ходаківського С.І. задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо неї - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Коренюк А.М.