КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1180/2020 Суддя 1 інстанції - Колегаєва С.В.
Категорія: ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

24 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, ОСОБА_1 10.02.2020 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що при складанні зазначених протоколів, працівники поліції пояснили йому, що вінбуде викликаний до Деснянського районного суду м. Києва шляхом направлення на його адресу судової повістки про виклик до суду. Не отримавши жодного виклику до Деснянського районного суду м. Києва, 05.02.2020 року, він звернувся до адвоката Галича О.М., за правовою допомогою у зв`язку із складеними протоколами. 05.02.2020 року, адвокат Галич О.М., ознайомився в Деснянському районному суді м. Києва з адміністративними матеріалами та повідомив йому, що 09.12.2019 року, відносно нього була винесена судом оскаржувана постанова.

Також апелянт зазначає, що при ознайомленні адвокатом Галичем О.М., з матеріалами справи було встановлено, що на аркушах справи №11, 16 містяться судові повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 , проте жодного «рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення,виплату поштового переказу» про отримання ним ( ОСОБА_1 ) судової повістки в матеріалах справи не міститься.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, щожодних доказів саме про направлення цих повісток за місцем проживання та сповіщення його про час і місце розгляду справи в матеріалах справи не міститься. Не міститься і в матеріалах справи докази належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи.

Окрім цього ОСОБА_1 вказує на те, що на аркуші справи 15 міститься заявка про отримання судової повістки, повідомлення в електронній формі CMC - повідомлення від 02.12.2019 року, яка ним не підписувалась.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Деснянського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 09.12.2019 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду, ОСОБА_1 подав лише 10.02.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , перш за все, зазначає, що про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був.

Проте, такі посилання ОСОБА_1 є безпідставними, та, відповідно, не можуть свідчити про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.11.2019 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

07.11.2019 року, за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як адреса проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судом першої інстанції направлене повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 18 листопада 2019 року (а.с.11).

18.11.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному судове засідання знято з розгляду.

На наступне судове засідання, яке було призначено на 09.12.2019 року на 14 год. 00 хв., за адресою проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судом першої інстанції знову було направлено повідомлення про виклик ОСОБА_1 (а.с.16), а також за номером телефону, який в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як номер телефону ОСОБА_1 , відправленосмс-повідомлення (а.с. 15), яке, згідно довідки, направленої судом першої інстанції для долучення до матеріалів справи, 02.12.2019 року о 17 год. 57 хв. було доставлене абоненту.

Не дивлячись на те, що сповіщення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, про день та час розгляду справи шляхом смс-повідомлення і не передбачено нормами КУпАП, однак, сповіщення ОСОБА_1 у такий спосіб сприяло своєчасному повідомленню особи про день та час розгляду справи.

Більш того, як вбачається з надісланої судом першої інстанції копії реєстру рекомендованої кореспонденції за 08.11.2019 р., судова повістка ОСОБА_1 про день та час розгляду справи на 18.11.2019 р. судом відправлено своєчасно, а саме, 08.11.2019 р., разом з тим, згідно витягу з сайту Укрпошти з приводу відстеження поштового відправлення вбачається, що поштове відправлення за №406 було отримано - ОСОБА_1 лише 13.12.2019 р.

Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, а відтак, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомляв його про дату час, та місце розгляду справи та він не знав про таку дату спростовуються матеріалами справи та не можуть свідчити про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

З постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 рокувбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був повідомленим про день та час розгляду справи на 09.12.2019 р., шляхом смс-повідомлення, в подальшому, хоч і з запізненням, проте, судовою повісткою повідомлений про розгляд справи судом, однак, результатами розгляду справи ОСОБА_1 не цікавився, з заявою про видачу копії постанови не звертався.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року в справі № 754/16102/19 надіслана до реєстру 12.12.2019 року та оприлюднено 16 грудня 2019 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише 05.02.2020 р. звернувся до адвоката з метою надання йому правової допомоги, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв`язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал