Справа № 346/2943/20
Провадження № 33/4808/527/20
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дикуна І.В. на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 13.10.2020 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винуватим за ст.ст. 130 ч.1, 185 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 23.07.2020 року о 23 год 45 хв. в с. Марківка по вул. Шевченка керував транспортним засобом «MERSEDES BENZ» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків. Тест № 3645, результат 1.96 % проміле.

При цьому він 24.07.2020 близько 00 год. 05 хв. не виконував законну вимогу працівників поліції пред`явити документи, після чого шарпав за форменний одяг, виражався нецензурною лайкою та зробив спробу втекти, відповідальність за яке передбачена за ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дикун І.В. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що суддею було порушено норми матеріального права, а саме міжнародного законодавства та ЗУ «Про Регламент Верховної Ради України», оскільки законодавство не вимагає від особи представлення доказів на свій захист, держава немає права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, ставерджує, що на даний час в законодавстві існує правова невизначеність щодо дії ст. 130 КУпАП, яка не діє щодо водіїв наземних трансппортних засобів, оскільки на офіційному веб-сайті Верховної Ради відсутня редакція ст. 130 КУпАП на підставі якої можна притягнути до відповідальності ОСОБА_1 . Вважає, що поліцейським було порушено Інструкцію щодо огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки оспорює порядок застосування та технічні характеристики алкотестеру Драгер 6810 в частині строку дії повірки (шість місяців, а не 1 рік). Вказує, що ОСОБА_1 поліцейськими не пропонувалося та він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, зазначає, що до останнього абсолютно безпідставно було застосовано сльозогінний газ та кайданки. Вважає, що працівниками поліції було порушено норми ЗУ «Про національну поліцію». Також в своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що судом було порушено норми процессуального права та не дано належну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 і його захисника про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду цим вимогам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.

Судом не взято до уваги практику Європейського Суду про те, що процесуальні особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесу.

Суд при розгляді справи в порушення ст. 278 КУпАП належно не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення і не врахував істотні порушення закону при його складанні.

Постанова суду не може залишатися в силі, оскільки за даними матеріалів справи і за твердженням ОСОБА_2 йому не були вручені копії протоколів про правопорушення, що істотно порушує його право на судовий захист.

Мотивувальна частина постанови суду замість встановленої судом фабули адміністративного правопорушення винною особою розпочинається з посилання на зміст протоколу про правопорушення, що ставить під сумнів встановлені судом обставини адміністративного звинувачення.

При викладі фабули звинувачення в протоколі не конкретизовано підпункт п. 2.9 ПДР України. Таке порушення є істотним, оскільки ця норма ПДР є відсилочною до ст.130 КУпАП.

Посилання суду на копію свідоцтва про повірку Драгера є необґрунтованим, оскільк вона належно не засвідчена, що позбавляє її юридичного статусу.

Ця обставина ставить під сумнів показники вказаного Драгера, оскільки згідно доданої до справи інструкції цей прилад має проходити повірки кожні 6 місяців, а в цій справі цей термін порушено.

Судом залишено без уваги істотне порушення при викладенні фабули звинувачення ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП, яке неможливо усунути без повернення справи на до оформлення. Ні в протоколі, ні в постанові суду не має посилання на злісну непокору ОСОБА_1 законній вимозі працівника поліції, що є обов`язковою частиною диспозиції ст. 185 КУпАП. Згідно ст. 185 КУпАП така непокора має бути злісною, яку не конкретизовано ні в протоколі, ні в постанові суду. Намагання покинути місце події, шарпання за одяг поліцейського не належать до переліку вимог чи розпоряджень поліцейського в розумінні ст. 185 КУпАП. Вимога поліцейського припинити правопорушення ні в протоколі, ні в постанові суду не конкретизовано і не вказано, яке саме правопорушення мається на увазі.

Такі порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду в цій частині.

Судом не було вжито заходів для безпосереднього допиту свідків для перевірки законності проведення процедури огляду водія, що виключає посилання суду на дані, які містяться в протоколі і є неприпустимими, оскільки це суперечить конституційному правовому принципу безпосередності дослідження судом доказів. Апеляційний суд не має можливості спростувати доводи апелянта про сумнівні статуси обох свідків, які були понятими. Ці сумніви обґрунтовуються тим, що вони можуть мати стосунки з діяльністю поліції, що ставить під сумнів законність складеного протоколу за їх участі.

Зазначені порушення є безумовними підставами для скасування оскарженої постанови суду. За вказаних порушень при оформленні протоколу та матеріалів справи суд повинен був повернути її для належного дооформлення, що судом не виконано.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд позбавлений такої можливості.

Враховуючи те, що на цей момент пройшов встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності у цій справі, що згідно ст. 247 п.7 КУпАП є процесуальною перешкодою для продовження провадження у справі та є безумовною підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у ній за строком давності.

З цих мотивів апеляційний суд вважає неможливим подальше провадження у справі і з`ясування наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу чи події правопорушень. Тому подана апеляція підлягає частковому задоволенню.

Таким чином апеляційна скарга апелянта підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню із закриттям провадження за строком давності.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дикуна І.В.задовольнити частково, постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 13.10.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення за ст. ст. 130 ч.1, 185 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький