Провадження № 33/4820/686/20
Справа № 686/4218/20 Головуючий в 1-й інстанції Вітушинська О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника адвоката Сергійчука Ю.В., потерпілої ОСОБА_1 , та її представника адвоката Черевика С.С., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2020 року провадження по справі стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КупАП в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу серії ДПР18 №373852 від 03.02.2020 року, ОСОБА_2 24.11.2019 року о 21 год. 20 хв., в м.Хмельницький, керуючи транспортним засобом «BMW 318», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, рухаючись по вул. Свободи в напрямку до вул. Прибузька в крайній правій смузі для руху, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить постанову змінити в частині з`ясування всіх обставин справи, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення та встановивши наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що суд постановляючи оскаржуване судове рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що

оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, закриття провадження на зазначеній підставі можливо за одночасної наявності таких умов як вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку. Таким чином, закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факт вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про розгляд справи повідомлена не була, а про вказане рішення дізнався лише 26.10.2020 року, тому зазначає, що пропустив вказаний строк з поважних причин.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та її представника в підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката Сергійчука Ю.В., який заперечував проти апеляційної скарги, постанову суду вважають законною та обґрунтованою, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається із матеріалів справи копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не надсилалась

З врахуванням викладеного, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови від 10 липня 2020 року підлягає поновленню.

Закриваючи провадження в справі щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень, при цьому в своїй постанові суд не виказав будь-яких висновків з приводу обставин, які підлягають з`ясуванню судом відповідно до приписів ст. 280 КУпАП (чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо).

За змістом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження може бути закрито в разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 38 КУпАП. Тобто законодавець визначив, що провадження може закриватись, якщо орган, який розглядає справу, дійде висновку щодо закінчення строків накладення стягнення, що можливо, на переконання апеляційного суду, лише після встановлення судом з`ясування наявності події правопорушення, вини особи у вчиненні цього правопорушення. Апеляційний суд вважає, що системний аналіз положень ст. 247 КУпАП, дає підстави для висновку, що перед ухваленням рішення про можливість закриття провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП (що є нереабілітуючими підставами закриття провадження) суд повинен дійти висновку про відсутність реабілітуючих підстав, передбачених іншими пунктами ст. 247 КУпАП, за наявності яких закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП недопустимо. За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Як видно з даних оскаржуваної постанови суд першої інстанції фактично не перевіряючи належним чином обставини справи про адміністративне правопорушення, закрив провадження в справі з нереабілітуючих підстав; провадження в справі про притягнення до відповідальності розпочалось після складання працівниками поліції 03.02.2020 року протоколу щодо ОСОБА_2 .

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 24.11.2019 року о 21 год. 20 хв., в м.Хмельницький, керуючи транспортним засобом «BMW 318», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, рухаючись по вул. Свободи в напрямку до вул. Прибузька в крайній правій смузі для руху, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до положень п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_2 адвокат Сергійчук Ю.В. заперечував проти апеляційної скарги потерпілої. Вважає поставу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та підстав для її скасування не вбачає.

Незважаючи пояснення захисника, в інтересах ОСОБА_2 , щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1, а.с. 26), рапортом від 24.11.2019 року (а.с. 5), даними протоколу огляду місця ДТП від 24.11.2019 року та схемою місця ДТП (а.с. 7-11), на якій відображено місце зіткнення автомобілів та їх розташування після зіткнення, отримані механічні пошкодження автомобілів, письмовими поясненнями учасників дорожньої пригоди (12-13).

Апеляційний суд критично оцінює пояснення захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП оскільки такі твердження суперечать сукупності досліджених апеляційним судом доказів.

Крім того, такі твердження захисника, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , спростовуються також дослідженими в суді апеляційної інстанції письмовими поясненнями ОСОБА_4 - учасника ДТП, які в повній мірі узгоджуються з іншими об`єктивними доказами у справі, зокрема, механічними пошкодженнями автомобілів, розташуванням транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди на дорозі., даними протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 внаслідок порушення ним п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Зібрані та досліджені апеляційним судом докази підтверджують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за викладених в протоколі обставин. Вчинення ним порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Однак на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, п. 7 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2020 року стосовно ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ч.2 ст. 38 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний