КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
33/824/2110/2020 Суддя 1 інстанції - Шевчук А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Галя А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року про визнання винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постановою судді, 08.12.2019 року о 16 год. 37 хв. в Київській області м. Бориспіль по вул. Бечівка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком № 251, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт, заперечуючи висновок, викладений у постанові судді, про те, що він керував транспортним засобом, посилається на відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, згідно з яким поліцейські під`їхали до автомобіля Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 , зупинилися позаду, а потім підійшли до вказаного автомобіля та розмовляли з водієм через відкриті двері, але суть розмови і з ким саме розмовляли поліцейські неможливо розібрати.

Водночас, апелянт вважає відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції належним та недопустимим доказом по справі, оскільки цей запис є не безперервним та постійно переривається.

Повторно посилаючись на відеозапис з нагрудної камери патрульної поліцейських, апелянт вказує, що з відеозапису убачається, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд з використанням технічних засобів, так само пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

На переконання апелянта, при розгляді справи в суді суддя районного суду порушив вимоги ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів, яка вказує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, і з цих підстав оскаржувана постанова незаконна і підлягає скасуванню, адже не було свідків події, порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не дотримано, поліцейські зупинили автомобіль, але доказів того, що за кермом був саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Окрім того, суд в постанові посилався на пояснення, які в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Галя А.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції Кузьменка Д.,направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком № 251 Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування від 09 грудня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 був оглянутий 08 грудня 2020 року та встановлено його перебування у стані наркотичного сп`яніння, розпискою ОСОБА_2 про те, що він забрав транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання в апеляції на те, що згідно із записом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не може бути прийнято до уваги, позаяк і матеріалах справи є інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після зупинки працівниками поліції у виявлення ознак наркотичного сп`яніння був направлений на огляд до в Бориспільської БЛІЛ, а також був відсторонений від керування транспортним засобом.

Вказані обставини підтверджуються наведеними вище доказам в сукупності.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд з використанням технічних засобів чи в закладі охорони здоров`я, оскільки з матеріалів справи убачається, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння з його згоди було проведено у Бориспільській багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування та в матеріалах справи є відповідний висновок.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на порушення порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суддею районного суду не будо допущено порушень процесуального закону, про які вказував апелянт, оскільки суддя, оцінивши наявні у справі докази, виклав у постанові висновки щодо доведеності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на предмет наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, а також висновки щодо підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, виду та розміру адміністративного стягнення.

При цьому у постанові судді районного суду відсутні посилання на будь-які пояснення, а постанова ґрунтується виключно на наявних у справі доказах.

Отже, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська