ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/22924/19

13 лютого 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2019 року серії БД №201340, 03 грудня 2019 року близько 08 год. 42 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest-6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки будь-яким транспортним засобом не керував.

Суду пояснив, що працівники поліції прийшли до нього в квартиру за місцем проживання по АДРЕСА_1 , що у м. Рівне, автомобіль у той час стояв на стоянці, безпідставно одягли кайданки та доставили на стоянку, що біля АЗС «Окко», де знаходився автомобіль, склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Адвокат ОСОБА_1 - Величко Л.Б. у судовому засіданні просила провадження у справі за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказавши, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки його транспортний засіб був припаркований на стоянці та не рухався, що підтверджується даними нагрудних камер працівників поліції, а отже склад правопорушення відсутній.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що його автомобіль перебував на парковці, що біля АЗС «Окко» більше доби. 03 грудня 2019 року прийшовши на стоянку побачив, що його транспортний засіб «BMW 735 д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджено, пояснив суду, що оскільки він не знав хто саме пошкодив його автомобіль, викликав працівників поліції, які через деякий час на стоянку, що біля АЗС «Окко» доставили в кайданках ОСОБА_1 .

У судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 , вказав, що прибувши за викликом ОСОБА_2 про вчинення дорожньо транспортної пригоди, пізніше встановили місце проживання водія транспортного засобу, який стояв поруч з автомобілем ОСОБА_2 . За допомогою спецзасобів - кайданок доставили ОСОБА_1 на місце події та склали відносно нього протокол про керування автомобілем в нетверезому стані.

Суд заслухав пояснення ОСОБА_1 , адвоката Величко Л.Б., допитав свідка ОСОБА_2 , працівника поліції ОСОБА_3 , дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження виходячи з наступного.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої відповідно до ч. 3 ст. 8 - є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Загальними принципами судочинства встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП обов`язковою ознакою складу вказаного правопорушення являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що обставини, які викладені у протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сукупністю належних та допустимих доказів не доведено той факт, що ОСОБА_1 керував 03.12.2019 року транспортним засобом марки «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Враховуючи досліджені обставини справи, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя