Справа № 357/2058/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бобкова Н. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.02.2020 р. серії ГП №590509 вбачається, що 16.01.2020 р. близько 09 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 ,, погрожував своїй матері ОСОБА_2 вигнати її з даного будинку, який належить їй, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що мав місце незначний конфлікт через сімейні обставини, однак будь яких дій пов`язаних із психологічним насильством в сім`ї не було вчинено, матір він не вигонив з будинку, мати проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час вони з матір`ю примирились, остання не має до нього претензій, що особисто підтвердила в судовому засіданні.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши протокол та дослідивши додані документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі тих самих дій, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2 ч.2, 221, 246, 247 ч.1 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяН. В. Бобкова