ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Бєлки А.В.,представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Насонової М.С.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,працює водієм ТОВ «Автостандарт»

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року приблизно о 07 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автобусом РУТА 25 р.н. НОМЕР_1 по вул.Героїв 55 бригади в м.Запоріжжі,при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру,виїхав на смугу зустрічного руху,чим змусив водія автомобіля RENAULT DUSTER АР3407ЕК ОСОБА_2 ,який рухався у зустрічному напрямку,уникати зіткнення шляхом застосування вимушеного маневру відвороту праворуч,що призвело до зіткнення автомобіля RENAULT DUSTER НОМЕР_2 з автомобілем ГАЗ2705СПГ р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 ,який рухався в попутному напрямку,з подальшим виїздом за межі проїзної частин.В результаті ДТП автомобілі RENAULT DUSTER НОМЕР_2 та ГАЗ2705СПГ р.н. НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.

Діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги п.10.1 ПДР,за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 15.07.2019 року близько 07 години 40 хвилин він дійсно керував автобусом РУТА 25 р.н. НОМЕР_1 по вул.Героїв 55 бригади в м.Запоріжжі,рухався по маршруту № 53 від зупинки «Вул.Кутузова» в напрямку зупинки «Гарнізонний магазин» по своїй смузі руху,на зустрічну смугу руху не виїжджав. На заокругленні дороги у зустрічному напрямку їхав автомобіль ГАЗЕЛЬ,із-за якого на обгін ГАЗЕЛі виїхав автомобіль РЕНО. Водій ОСОБА_1 ,візуально визначивши,що інтервалу між керованим ним автобусом РУТА та автомобілем РЕНО не достатньо для безпечного роз`їзду,прийняв правіше та продовжував рух,почувши збоку звук удару,у бокове дзеркало побачив,що ГАЗЕЛЬ і РЕНО зіткнулися,однак не будучи учасником ДТП,не зупинявся,продовжив рух до кінцевої зупинки маршруту.

У своїх діях не вбачає порушень ПДР,оскільки маневру виїзду на зустрічну смугу не вчиняв,зустрічним автомобілям перешкод для руху не створював,для безпечного роз`їзду із зустрічним автомобілем РЕНО,маючи запах відстані з права,прийняв правіше,чим запобіг зіткненню з ним.

Вважає,що причиною зіткнення автомобілів RENAULT DUSTER НОМЕР_2 та ГАЗ2705СПГ р.н. НОМЕР_3 є порушення водієм автомобіля РЕНО правил обгону ,а саме виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху на небезпечній відстані до автобуса РУТА,який водій ОСОБА_2 несвоєчасно виявив як перешкоду для руху .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бєлка А.В.вважає,що по справі зібрано достатньо даних для прийняття рішення про невинуватість ОСОБА_1 ,з цих підстав просить закрити провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

В процесі розгляду справи потерпілий ОСОБА_2 пояснював,що 15.07.2019 р.приблизно о 08.00 год.він з дружиною,керуючи автомобілем RENAULT DUSTER НОМЕР_2 ,рухався по вул.Героїв 55 бригади від зупинки «Гарнізонний магазин» в напрямку зупинки «Вул.Кутузова» із швидкістю приблизно 50 км/год.,в попутному напрямку правіше рухався автомобіль ГАЗЕЛЬ р.н. НОМЕР_3 із швидкістю приблизно 40 км/код.,інтервал між цими автомобіля ми становив приблизно 1 м. Попереду автомобіля РЕНО в попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ,який випередив ГАЗЕЛЬ та прийняв правіше,після чого автомобіль РЕНО почав випередження ОСОБА_4 ,на зустрічну смугу не виїжджав.У зустрічному напрямку рухався автобус РУТА,він займав смугу,призначену для руху у його напрямку,проте у той момент,коли РЕНО практично повністю випередив ГАЗЕЛЬ,автобус РУТА різко змістився вліво та виїхав на зустрічну смугу на небезпечній відстані до зустрічних автомобілів РЕНО та ГАЗЕЛЬ,чим створив аварійну ситуацію. З метою уникнути лобового зіткнення з автобусом, ОСОБА_2 був вимушений різко повернути вправо та зіткнувся з автомобілем ГАЗЕЛЬ,після чого перевернувся.Автобус РУТА зупинився лише на зупинці «Гарнізонний магазин»,після чого поїхав далі по маршруту.Вважає,що порушення ПДР водієм ОСОБА_1 ,який під час руху вчинив небезпечний маневр виїзд на зустрічну смугу на небезпечній відстані,змусило ОСОБА_2 з метою самозахисту маневрувати вправо,що є причиною ДТП.

Представник потерпілого адвокат Насонова М.С. висловила позицію про те,що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_1 ,оскільки він,порушивши ПДР ,виїхав на смугу зустрічного руху,чим створив аварійну ситуацію іншим учасникам,зокрема,водію ОСОБА_2 ,який був вимушений задля самозахисту вчинити маневр вправо з метою уникнути лобового зіткнення,дії ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з ДТП,що підтверджено експертним дослідженням та показаннями свідків.

При розгляді справи в суді свідок ОСОБА_5 показав,що 15.07.2019 р.приблизно о 08.00 год.він на автомобілі ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_4 рухався по вул.Героїв 55 бригади від магазину «Амстор» в бік центру міста зі швидкістю 50 км/год.,позаду на відстані приблизно 4 м.в попутному напрямку рухався автомобіль РЕНО,правіше в попутному напрямку рухався ще один автомобіль,марку якого він на час розгляду справи не пригадує. На відстані приблизно 300 м. попереду він побачив маршрутний автобус,що рухався назустріч,на той момент він не створював іншим учасникам небезпеки для руху. Коли автомобіль свідка ОСОБА_5 та автобус РУТА знаходились на відстані приблизно 0,5 м.один від одного,автобус різко зробив маневр вліво,ухиляючись від удару, ОСОБА_5 встиг зманеврувати право,далі почув звук удару,у дзеркало заднього виду побачив,що автомобіль РЕНО,який рухався позаду нього,перевертається та вилетів на бордюр від зіткнення з тим автомобілем,який рухався правіше у попутному напрямку,оскільки водій РЕНО теж був змушений ухилятись від лобового зіткнення з автобусом,маневруючи вправо.

Свідок ОСОБА_3 в суді показав,що 15.07.2019 р.приблизно о 08.00 год.він на автомобілі ГАЗЕЛЬ рухався по вул.Героїв 55 бригади в бік центру міста зі швидкістю приблизно 40 км/год на відстані 0,5 м.до правого краю проїзної частини,назустріч по середині дороги рухався маршрутний автобус.Зліва його випередив автомобіль ВАЗ,який після цього прийняв вправо,за автомобілем ВАЗ позаду рухався автомобіль РЕНО,який не встиг безпечно ухилитись від автобуса та зіткнувся з ГАЗЕЛю.Автобус перед зіткненням займав середину дороги,чи маневрував він вправо, ОСОБА_3 невідомо.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,показань свідків,висновку експертного дослідження,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень учасників та свідків встановлено, що зіткнення автомобілів ГАЗЕЛЬ р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 та RENAULT DUSTER НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 відбулося на проїзній частині вул.Героїв 55 бригади поблизу будинку №48 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі,перед зіткненням зазначені автомобілі рухалися в попутному напрямку, автомобіль ГАЗЕЛЬ з меншою швидкістю,на відстані 0,5 м.від правого краю проїзної частини.

Проїжджа частина у місці,де сталася ДТП,поділена на 2 смуги руху для двох напрямків,має загальну ширину 10,5 м.,смуги руху різних напрямків між собою не розділені,розмітка відсутня.

З пояснень ОСОБА_1 ,потерпілого ОСОБА_2 ,свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 встановлено,що перед ДТП автобус РУТА рухався у зустрічному для автомобілів ВАЗ, РЕНО і ГАЗ напрямку,ближче до центру проїжджої частини,,а безпосередньо перед зіткненням-зманеврував ліворуч по ходу свого руху виїхав на смугу зустрічного руху у небезпечній близькості до зустрічних автомобілів,після чого повернувся на раніше займану смугу.

При цьому водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 зманеврував праворуч та встиг безпечно уникнути зіткнення з автобусом,водій автомобіля РЕНО ОСОБА_2 ,який рухався позаду,встиг зманеврувати праворуч та уникнути зіткнення з автобусом,але на суміжній смузі зіткнувся з автомобілем ГАЗ.

Як встановив експерт у дослідженні № 10.1/003-Д від 29.01.2020 р.,в даній дорожній обстановці водієві ОСОБА_1 перед зміною напрямку для виїзду на смугу протилежного напрямку,необхідно було впевнитись в тому,що зустрічна смуга вільна від інших учасників дорожнього руху на достатній відстані-впевнитись в тому,що виконання маневру буде безпечним і не створить їм перешкоди або небезпеки,а при їх наявності утриматись від маневру і продовжити його виконання лише після того,як він поступився б їм дорогою,тобто для забезпечення безпеки дорожнього руху діяти відповідно до п.10.1 ПДР.

Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР,що з технічної точки зору перебувало у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в момент зміни напрямку руху автобусом РУТА перебували в аварійних умовах,які їм створив водій ОСОБА_1 ,а маневрування водія ОСОБА_2 праворуч,в умовах місця пригоди,було вимушеним,так як для застосування ними екстреного гальмування на займаній смузі та зупинці до місця можливого зіткнення з автобусом не забезпечувало безпеки дорожнього руху.

В умовах аварійної обстановки дії водіїв не можуть оцінюватись з точки зору правил безпеки дорожнього руху ,оскільки вони розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом а не в умовах самозахисту.

Зазначений висновок експертного дослідження з додатком повністю узгоджується з поясненнями водіїв учасників ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 ,які визнані експертом спроможними з технічної точки зору.

На висновки судді не впливають пояснення водія ОСОБА_1 про те,що він не вчиняв маневру для виїзду на смугу протилежного напрямку,оскільки вони не знайшли об`єктивного підтвердження доказами,спростовані сукупністю інших доказів,які логічні,послідовні,взаємно узгоджуються та не містять протиріч.

Крім того,пояснення ОСОБА_1 про те,що ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_2 ,який задля випередження іншого транспортного засобу не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді,повністю спростовані постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2019 р.у справі ЄУН 336/4757/19 відносно ОСОБА_2 ,згідно якої порушень п.13.3 ПДР не встановлено,навпаки,підтверджено,що безпосередньо перед ДТП він не виїжджав за межі своєї смуги руху,провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи, за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Бєлки А.В.була допитана свідок ОСОБА_7 ,яка пояснила,що 15.07.2019 р.приблизно о 09.00-10.00 год.перебувала як пасажир у маршрутному автобусі РУТА під керуванням водія ОСОБА_1 ,займала переднє одиночне сидіння,з якого бачила,що коли автобус від`їхав від зупинки «Вул.Кутузова»,займаючи проїзну частину максимально близько до правого краю по ходу свого руху,великий синій автомобіль виїхав назустріч,вона почула скрегіт та автобус зупинився,зіткнення між ним та іншими автомобілями не відбулося,після чого він продовжив рух по маршруту.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_7 ,суддя встановив підстави для їх критичної оцінки з таких підстав.

Свідок зазначає,що безпосередньо перед ДТП автобус РУТА займав проїзну частину максимально близько до правого краю по ходу свого руху,тоді як сам водій ОСОБА_1 пояснював в процесі розгляду справи,в тому числі експерту при проведенні авто технічного дослідження за його заявою,що автобус перед ДТП займав положення на проїзній частині на відстані 3 м.від правого краю по ходу свого руху,такі розбіжності є суттєвими.

Крім того,свідок ОСОБА_7 вказала про те,що у лобове зіткнення з автобусом рухався автомобіль синього кольору,тоді як автомобіль ОСОБА_2 має інший колір,невірно вказала час та місце ДТП,а перше згадування про цього свідка протягом з 15.07.2019 р.з`явилось у справі 17.10.2019 р.,хоча за її показаннями одразу після ДТП вона дала згоду ОСОБА_1 підтвердити відомі їй обставини та залишила номер телефону,проте під час складання протоколу про адміністративне правопорушення як відносно ОСОБА_2 ,так і відносно самого ОСОБА_1 ,останній не повідомив працівників поліції та потерпілого про наявність свідка,що дає підстави сумніватися у достовірності її показань,які ніхто з учасників ДТП не підтвердив.

Також за заявою ОСОБА_1 було проведено експертне дослідження, оформлене висновком № 9-8 від 16.12.2019 р.,на яке він посилається як на доказ невинуватості у порушенні ПДР.

Зі змісту цього висновку вбачається,що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 експерт вважав неінформативним з технічної точки зору(сторінка 5, 7 висновку),водночас,враховував при подальшому дослідженні та зробив висновки по варіантам розвитку подій за поясненнями учасників ДТП,які є протилежними за змістом у суттєвих питаннях,встановив у діях ОСОБА_2 порушення п.1.3. ПДР,хоча постановою суду ще від 27.09.2019 р.у справі ЄУН 336/4757/19 відносно ОСОБА_2 вже була надана оцінка його діям та порушень п.13.3 ПДР не встановлено,експерту не надавались на дослідження пояснення свідка ОСОБА_5 ,допитаного в суді,тому зазначений висновок не являється результатом всебічного та об`єктивного дослідження експертом обставин справи,що є підставою оцінити його критично.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 209072 від 22.08.2019 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, за результатами службової перевірки дій співробітників патрульної поліції під час оформлення ДТП за участю ОСОБА_2 ,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді знайшли своє підтвердження,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Відповідно до п.10.1 ПДР,перед початком руху,зміною напрямку руху або будь-якою зміною напрямку руху водій зобов`язаний переконатись,що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цих приписів Правил дорожнього руху означають,що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров`ю та життю людей.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності ,не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суддя дійшов до висновку,що порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху, знайшло своє підтвердження доказами, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,його дії перебувають в причинному зв`язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП, справа підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто по закінченню 3-х місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду адміністративної справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, суддя доходить висновку, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 38,124, 247 п.7, 283, 284 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,потерпілим,його представником протягом десяти днів з дня вручення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А. Галущенко