КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

представника потерпілої ? Тарасова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Глядика Богдана Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито в зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник особи, яка притягається до відповідальності ? адвокат Глядик Б.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019 та закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв?язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник вважає, що судом взято до уваги лише пояснення іншого учасника ДТП ? ОСОБА_2 , яка декілька разів змінювала їх, схема місця ДТП містить неповну інформацію та на ній зображені невідомі об?єкти, пошкодження на автомобілі "Хонда", на які послався суд, були отримано раніше, ще до ДТП. Вважає, що незазначення в схемі місця ДТП повних даних не дозволяє об?єктивно розглянути справу, або хоча б призначити судову експертизу. А тому апелянт вказує на недоведеність вини ОСОБА_1 .

Як встановлено судом першої інстанції, 11.02.2019 о 16:00 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Києві по пр-ту Ак.Глушкова, 1, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Тобто вчинила дії, якими порушила вимоги п.13.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Захисник Глядик Б.М. 29.11.2019 подав до суду заяву, в якій повідомив, що з 25.11.2019 Договір про надання правової допомоги, укладений між ним і ОСОБА_1 припинено, на підтвердження чого надав додаток до Договору, та повідомив суд, що він в подальшому не буде представляти інтереси ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду, а саме в судові засідання на 29.07.2019, 30.09.2019, 04.11.2019, 02.12.2019, 16.12.2019, 13.01.2020, 07.02.2020 на розгляд апеляційної скарги, поданої адвокатом Глядиком Б.М. в її інтересах, не з?явилась. Була повідомлені завчасно у належний спосіб, в тому числі шляхом розміщення на офіційному сайті суду судової повістки, адресованій ОСОБА_1 .

Отже, оскільки ОСОБА_1 була обізнана про здійснюване щодо неї апеляційним судом судове провадження, про що свідчать відомості телефонограм від 31.07.2019, від 13.11.2019, від 03.12.2019, а також її клопотання від 16.12.2019, які містяться в матеріалах справи, однак ігноруючи судові виклики жодного разу до суду не з?явилась, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд наявних апеляційних вимог існуючим складом.

Заслухавши доповідь судді, думку представника потерпілої ? адвоката Тарасова І.М., який заперечив проти поданої захисником Глядиком Б.М. апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи та вирішивши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що наявна апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на слідуюче.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Так, з матеріалів справи слідує, що в результаті ДТП, що відбулась 11.02.2019 по пр-ту Ак.Глушкова, 1 в м.Києві за участі автомобіля "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 працівниками поліції складено протокол серії БР №160932 від 11.02.2019 про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.13.1. ПДР України.

За результатом розгляду даного протоколу постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв?язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні нею вимог п.13.1. ПДР України, що спричинило механічні пошкодження автомобілів учасників ДТП, суд послався по пояснення самої ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП та виходив з того, що розміщення на схемі місця ДТП автомобіля "Хонда" відповідає поясненням свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 намагалась повернути направо на парковку, однак не дотрималась бокового інтервалу і здійснила зіткнення з автомобілем "Шевроле".

З такими висновками погоджується також і апеляційний суд, виходячи зі слідуючого.

П.13.1. ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вимоги вказаного пункту Правил покладають на водія обов?язок під час вибору безпечного інтервалу руху враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, тощо. Крім того, під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов?язаний рухатись якомога ближче до правого краю проїзної частини.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаних вимог Правил водієм ОСОБА_1 не було дотримано, на що вказують відомості схеми місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення іншого учасника ДТП (потерпілої) ОСОБА_2 , фотознімками отриманих автомобілями учасниками ДТП пошкоджень (а.с. 35-40, 75-77), фотознімками дорожньої обстановки з місця ДТП (а.с. 41-43, 78-80).

Зазначені докази досліджені на оцінені безпосередньо апеляційним судом на відповідність критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв?язку ? достатності для доведення того, що водій ОСОБА_1 діяла всупереч вимогам п.13.1. ПДР України і при здійсненні повороту праворуч на парковку не врахувала траєкторії та швидкості руху автомобіля "Шевроле" і не оцінила величину безпечного інтервалу між її автомобілем та автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

Такі дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв?язку з виникненням зіткнення транспортних засобів "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , та "Шевроле", д.н.з. НОМЕР_2 .

Версія ОСОБА_1 про те, що перестроювання здійснював автомобіль "Шевроле" під керуванням ОСОБА_2 , спростовується місцем розташування автомобілів на схемі місця ДТП та поясненнями самої ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 , які жодних суперечностей між собою та з іншими зібраними по справі доказами не містять та беззаперечно підтверджують, що маневрування здійснювала ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про незазначення в схемі місця ДТП повних даних, суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Стосовно долучених ОСОБА_1 відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (а.с. 64), то судом першої інстанції також надано їм вірну оцінку і ґрунтовно зауважено, що вони доказового значення не носять, оскільки і не доводять і не спростовують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, на переконання апеляційного суду судом першої інстанції справу розглянуто повно, об?єктивно та всебічно, висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справу на ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

За таких обставин, оскільки доводи захисника Глядика Б.М. в ході їх перевірки в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, то суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Разом з тим, в мотивувальній частині постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019 допущено описки: при викладенні фактичних обставин справи щодо дати та часу коли відбулась подія ДТП (абз. 1, а.с. 85) та при посиланні на докази щодо серійного номеру та дати складання протоколу про адміністративне правопорушення (абз. 8, а.с. 86). Вказані описки підлягають виправленню Голосіївським районним судом міста Києва, який їх допустив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Глядика Богдана Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2019, якою ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП і провадження у справі закрито у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 752/3824/19

Апеляційне провадження № 33/824/309/2020

Суддя у першій інстанції - Дідик М.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.