Справа № 944/3894/20 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/1610/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Турчин Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , 420, 40 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №539063 від 29.08.2020 року, водій ОСОБА_1 29.08.2020 року о 20 год. 45 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова 2 км+200 м, керував транспортним засобом марки «Toyota aygo», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510» , тест №84 в присутності двох свідків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року та прийняти нове рішення, яким передати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на розгляд ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини», зі звільненням останнього від адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції не враховано його беззаперечної репутації, позитивної характеристики з місця праці та від ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини», те, що він вперше вчинив правопорушення, на місці зупинки транспортного засобу свою вину визнав, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та безпідставно й необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про передачу матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на розгляд громадської організації «Спілка учасників АТО Стрийщини».

Окрім цього, ОСОБА_1 звертає увагу й на порушення суддею першої інстанції правил підсудності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених судом доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539063 від 29.08.2020 року, актом огляду на стан сп`яніння, відомостями отриманими з використанням технічного засобу «Драґер» прилад № ARLM-0381, результат 0, 74 проміле, відеозаписом з місця події, письмовими пояснення, що ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Застосування до правопорушника положень ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення, при цьому можливість її застосування передусім залежить від характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Ураховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, ОСОБА_1 як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, однак проігнорував цю заборону, а також, зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно останнього на розгляд громадської організації та застосування до останнього заходу громадського впливу.

Наведені в апеляційній скарзі обставини враховуються при застосуванні адміністративного стягнення, однак такі не можуть визнаватися безумовною обставиною для застосування положень ст.21 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення правил підсудності, то такі не підлягають до задоволення, оскільки в силу вимог ст.276 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи суддею, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Водночас лише справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Окрім цього, передача справи для розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника є правом, а не обов`язком суду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк