Справа №461/7622/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07.09.2020 року о 21 годині 18 хвилин в м. Львові на вул. Стуса, 14, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer р.н. НОМЕР_1 здійснював розворот та не надав дорогу автомобілю Audi TTS р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення та обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (шляхом скерування рекомендованої кореспонденції розміщенням оголошень на сайті суду, на телефонні дзвінки за номером відображеним у матеріалах справи не відповідав), однак в судові засідання не з`явився.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про судовий розгляд, тобто судом вжито вичерпних заходів про її оповіщення, визнано можливим розгляд справи у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_3 17.11.2020 року подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи флеш-носія GOODRAM 16 Gb з відеозаписом події ДТП. У судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повністю підтримав, вказавши, що події за яких ОСОБА_2 спричинив ДТП у протоколі відображені вірно.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543166 від 07.09.2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеоматеріалами з флеш-носія GOODRAM 16 Gb з відеозаписом події ДТП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що перед здійсненням повороту впевнився в безпеці маневру, однак дані пояснення спростовуються вищенаведеними доказами. Наведені докази засвідчують обставини ДТП, механізм зіткнення транспортних засобів, а також той факт, що ОСОБА_2 , відповідно до дорожньої обстановки, як водій, що виконує розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен був дати дорогу зустрічним транспортним засобам, однак цього не зробив.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_2 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок, тобто в межах санкції статті 124 КУПАП.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з особи яка притягається до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький