П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління Держпраці у Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним лікарем КНП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районної ради, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ЧК/336/375/АВ/П/ПТ від 30 червня 2020 року гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», за адресою: вул. Пирогова, 3, с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область, «при нарахуванні та виплаті медичним та іншим працівникам закладу, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання серед людей на коронавірусну хворобу (COVID-19), згідно переліку, визначеного головним лікарем, у квітні-травні 2020 року виплачено доплату до заробітної плати у розмірі від 48 до 300 відсотків посадового окладу, а не від заробітної плати, що складається з тарифної ставки (посадового окладу), надбавки, доплати, премії, чим порушено вимоги ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України "Про оплату праці", п. 34 абз. 8 розділу ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 540-ІХ».

Вказані дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, не визнала та пояснила, що доплати проводились у розмірі та на умовах, передбачених вимогами колективного договору та договору з Національною службою здоров`я України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Примак В.А. надав суду висновок експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № СЕ2020/138 від 13.08.2020 року та звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. Водночас, звернув увагу суду на порушення посадовою особою Управління Держпраці у Черкаській області вимог ст. 256 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області Томіленко Т.Д., а також свідок ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. За вказаних обставин, з урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності вказаних осіб.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та її захисника Примака В.А., вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою - четвертою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений статтею 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За змістом статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 1 Закону України "Про оплату праці", якою визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно з абз. 8 пункту 34 розділу ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" Кабінет Міністрів України протягом тижня з дня набрання чинності цим Законом мав встановити додаткові, до встановлених законодавством, доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання серед людей на коронавірусну хворобу (COVID-19), у розмірі до 300 відсотків заробітної плати на період виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення виконання цих заходів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 року № 331 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення державних фінансових гарантій медичного обслуговування пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2, та належної оплати праці медичних та інших працівників, які надають медичну допомогу таким пацієнтам» установлено, що кошти, передбачені для закупівлі медичних послуг, пов`язаних з наданням медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, насамперед спрямовуються на, зокрема, здійснення додаткових доплат медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров`я у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням обов`язкових доплат, надбавок) відповідно до законодавства.

Так, судом встановлено, що за результатами інспекційного відвідування КНП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області Томіленко Т.Д. складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, № ЧК-336/375/АВ від 30 червня 2020 року, відповідно до якого зафіксовано порушення вимог чинного законодавства про працю, серед яких наявні порушення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення № ЧК/336/375/АВ/П/ПТ від 30 червня 2020 року.

Водночас, суд констатує, що у порушення вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення № ЧК/336/375/АВ/П/ПТ від 30 червня 2020 року відсутні відомості про свідків і потерпілих, зокрема, про осіб, яким у квітні-травні 2020 року виплачено доплату до заробітної плати у розмірі від 48 до 300 відсотків посадового окладу, а не від заробітної плати.

Крім того, у справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які документи, які окреслюють коло осіб, що мають право на отримання відповідних надбавок, встановлюють розміри їхніх посадових окладів, а також розміри отриманих ними у відповідний період, а саме з квітня по травень 2020 року, обов`язкових доплат та надбавок до заробітної плати, свідчать про нарахування та виплату заробітної плати.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення та акті інспекційного відвідування не зазначено інформації про те, у якому саме розмірі були невиплачені вказані доплати кожному працівнику, не досліджено питання фінансової можливості виплати цих доплат і того, чи відбулась ця невиплата саме через винні дії головного лікаря ОСОБА_1 .

Відтак, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд надає належну оцінку даним фактам, так як протокол про адміністративне правопорушення згідно КУпАП є комплексним джерелом доказової інформації і має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки адміністративно - юрисдикційні процеси є певним чином формалізованими і регламентовані правовими нормами.

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений чинним законодавством України, а тому протокол про адміністративне правопорушення, як доказ, може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він отриманий (складений) у порядку, передбаченому законодавством. При цьому, протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальне рішення компетентної особи, уповноваженої його складати), що фактично свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення, а тому він є не лише обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове (основне) положення серед інших джерел (доказів).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення № ЧК/336/375/АВ/П/ПТ від 30 червня 2020 року складений без дотримання вимог закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим, а решту зібраних доказів, зокрема, акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, № ЧК-336/375/АВ від 30 червня 2020 року, недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

При цьому, суд враховує також висновок експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № СЕ2020/138 від 13.08.2020 року, наданий захисником, відповідно до якого висновки, викладені в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) КНП «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» № ЧК-336/375/АВ від 25 червня 2020 року, проведеного Управлінням Держпраці у Черкаській області, щодо порушення адміністрацією КНП ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України "Про оплату праці", п. 34 абз. 8 розділу ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 540-ІХ», в частині неправильного нарахування та виплати заробітної плати медичним та іншим працівникам закладу, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання серед людей на коронавірусну хворобу (COVID-19), згідно переліку, зазначеного головним лікарем, у квітні-травні 2020 року, а саме виплата доплат у розмірі від 48 до 300 відсотків посадового окладу, а не від розміру заробітної плати, нормативно та документально не підтверджуються.

Вищевикладене свідчить про те, що Управлінням Держпраці у Черкаській області не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження порушення гр. ОСОБА_1 вказаних вище норм законодавства про оплату праці, суд дійшов висновку про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. ст. 41, 247, 283, 284 КУпАП,-

ухвалила:

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко