КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Кожем?яченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Кожем?яченка Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04.07.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04.07.2019 ОСОБА_1 визнано винним у учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з таким рішення суду захисник Кожем ?яченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04.07.2019 скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп?яніння була озвучена не на місці зупинки транспортного засобу (вул. Пшенична), а в іншому місці (вул. Кільцева дорога), що на думку апелянта не відповідає встановленому законом порядку; поліцейським пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров?я, а в більш відділеному; протокол про адміністративне правопорушення не містить даних щодо місця та часу вчинення правопорушення; при викладенні обставин правопорушення в протоколі зазначено, що його вчинив "водій" і не вказано його прізвища та ініціалів; в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях йдеться про різного свідка, що на думку апелянта може свідчити про те, що такої особи взагалі не існує; в поясненнях не конкретизовано що саме засвідчили свідки: відмову від тесту на стан сп?яніння чи відмову від підпису матеріалів; матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.04.2019 о 02 год. 50 хв. по вул. Пшенична, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Сітроен", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння. Від проходження огляду на стан сп?яніння відмовився в присутності двох свідків. А відтак своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши заявлені клопотання, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

? протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №235029 від 19.04.2019, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, вказано відомості про свідків і їх підписи, пояснення самого ОСОБА_1 ("авто залишив за місцем зупинки", які останній засвідчив своїм підписом, відомості про вилучення у водія водійського посвідчення, тощо (а.с. 1);

? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 19.04.2019, в яких вони засвідчили своїми підписами факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння (а.с. 2);

? відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА00438, згідно якого вбачається, що поліцейський в присутності двох свідків чоловічої статі каже: "Водій, представтесь і розкажіть на якому автомобілі і де ви їхали, з якою швидкістю?". Водій каже у відповідь: "Я ОСОБА_1 рухався на автомобілі "Сітроен" по вул. Проекторній 3 на Проекторну 5, це завод, зі швидкістю 20 км/год." Поліцейський пояснює свідкам, що цей водій був зупинений і у нього виявлено запах алкоголю, водій зізнався, що трішки випив, у нього не було документів, тому приїхали сюди за документами, щоб встановити особу водія. Далі поліцейський запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп?яніння на "Драгері" або у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 на питання поліцейського сказав: "Ні, я відмовляюсь". Поліцейський запитав у свідків, чи чули вони, що водій відмовився і чи готові вони засвідчити це своїми підписами? Свідки сказали, що так (а.с. 3).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського повністю спростовується версія ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки згідно відео ОСОБА_1 повідомив, що рухався на автомобілі "Сітроен" по вул. Проекторній 3 на Проекторну 5, зі швидкістю 20 км/год.

Разом з тим, згідно змісту протоколу, в графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 вказав, що авто залишив за місцем зупинки. Вказане свідчить, що поліцейськими виконано вимоги ст.266 КУпАП та відсторонено водія від керування транспортним засобом, що також свідчить про обґрунтованість висунутої поліцейським підозри про існування у водія ознак алкогольного сп?яніння.

Стосовно тверджень апеляційної скарги про те, що місце зупинки ОСОБА_1 та місце, де йому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння не співпадає, то зазначене пояснюється відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де поліцейський пояснює свідкам, що ОСОБА_1 було зупинено на території заводу, однак так як в нього не було документів, то його для встановлення особи водія поїхали за документами ОСОБА_1 , де в присутності свідків, у зв?язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп?яніння, останньому було запропоновано пройти огляд, на що водій відмовився в присутності двох свідків. Відтак, зазначеним доводиться, що відомості протоколу щодо часу та місця вчинення правопорушення та місця його складання відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи захисника, які стосуються того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров?я, є надуманими, оскільки місцем вчинення правопорушенням є місто Київ, а тому останній не міг бути направлений до іншої адміністративно-територіальної одиниці на медичний огляд, як на те посилається захисник.

Не знаходить свого підтвердження також і версія захисника про те, що свідок ОСОБА_4 вигаданий, оскільки, по-перше, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, що пройти огляд на стан сп?яніння ОСОБА_1 пропонувалось в присутності двох свідків чоловічої статі, по-друге, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , його особу встановлено інспектором Кошелюк А.М. на підставі документу ? посвідчення водія НОМЕР_2 .

Щодо доводів захисника про те, що в протоколі при викладенні обставин правопорушення зазначено, що правопорушення вчинив "водій" і не вказано його прізвища та ініціалів, то суд вважає, що виходячи зі змісту складеного протоколу вбачається, що водієм автомобіля Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 і протокол складено саме щодо цієї особи.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги захисника Кожем?яченка В.В. в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04.07.2019 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Кожем ?яченка Володимира Володимировича залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04.07.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 759/7848/19

Апеляційне провадження № 33/824/295/2019

Суддя у першій інстанції - Скорін А.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.