Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/153/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені

за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП,

особи, яка притягується до адміністративно відповідальності ОСОБА_1

захисника Шкоди П.В.

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 20 січня 2020 року о 00 год. 30 хв. в с.Тинне Сарненського району Рівненської області по вул. Прислучанська, керував транспортним засобом марки «BMW», що без державного номерного знаку, під час руху не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку,здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та в подальшому залишив місце даної дорожньо-транспортної пригоди; керував транспортний засіб з явними ознаками алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків та на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.п.2.5, 2.10 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнає, пояснив, що дійсно 20 січня 2020 року о 00 год. 30 хв. в с.Тинне Сарненського району Рівненської області по вул. Прислучанська, він керував транспортним засобом марки «BMW» та зіткнувся з транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який виїхав на його зустрічну смугу, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після зіткнення він разом з ОСОБА_2 вирішили, що він йому заплатить за ремонт машини, на тому вони і розійшлися. Через дві години його затримали працівники поліції та повезли в м.Сарни в райвідділ поліції де і склали три протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за трьома статтями. Заперечує проти всіх протоколів які склали працівники поліції, так як, він з ОСОБА_2 домовились, з місця події він не втікав та не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 20 січня 2020 року біля 00 год. 30 хв. в с.Тинне Сарненського району Рівненської області по вул. Прислучанська, він керував транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 та зіткнувся з транспортним засобом марки «BMW», під керуванням ОСОБА_1 . Після зіткнення він з ОСОБА_1 , вирішили проблему та розійшлись . Проте, приїхавши додому, його батько на нього накричав та вирішив викликати поліцію, так як боявся, що ОСОБА_1 не дотримає свого слова і не відшкодує ремонт автомобіля. На даному відрізку дороги, на якому відбулось зіткнення, винуваті обидва водії , так як там дуже крутий поворот, на обочинах стояло багато автомобілів, і він мусив виїхати на зустрічну дорогу і в подальшому відбулось зіткнення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що він як пасажир їхав з ОСОБА_2 , 20 січня 2020 року біля 00 год. 30 хв. в с.Тинне Сарненського району Рівненської області по вул. Прислучанська, транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 та зіткнувся з транспортним засобом марки «BMW», під керуванням ОСОБА_1 . Після зіткнення двоє водії поспілкувались та роз`їхались, і вони поїхали додому.

Огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Вказана Інструкція затверджена відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду і є обов`язковою для виконання поліцейському уповноваженому підрозділу Національної поліції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи, що протоколи БР №333473 від 20.01.2020 року , БД №333467 від 20.01.2020 року та БР №333474 від 20.01.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, ст.124 та ст.122-4 КУпАП складені відносно однієї і тієї ж особи, надійшли в один день, суд відповідно до положень ст.36 КУпАП об"єднав їх в одне провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП діях ОСОБА_1 , оскільки наданими доказами не спростовані пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 , ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :