ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3939/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1325/20 Васильєва Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15 червня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351652 ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 15 червня 2020 року о 2124 год. в м. Харкові по пр. Новобоварський, буд. 102-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Результат - 1,64 %0 (проміле).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не оскаржуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 2 статті 38 КУпАП.

В обґрунтування підстав для скасування постанови судді ОСОБА_1 зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання призначеного на 02 вересня 2020 року.

Оскільки постановами судді від 25 серпня 2020 року та 02 вересня 2020 року йому відмовлено в задоволенні клопотань про направлення справи про адміністративне правопорушення за місцем його проживання та у залученні захисника він 02 вересня 2020 року подав заяву про відвід судді Васильєвої Н.М.

ОСОБА_1 вважає, що прийнявши постанову у справі про адміністративне правопорушення до розгляду поданої ним заяви про відвід судді не дотримано принципу незалежного та неупередженого суду встановленого законом.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що під час винесення оскаржуваної постанови присутнім не був, про її наявність дізнався з листа районного суду від 14 вересня 2020 року, який надійшов на його електронну адресу 15 вересня 2020 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання 11 листопада 2020 року не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, в апеляційній скарзі просив апеляційну скаргу розглядати за його відсутністю.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Судовим розглядом встановлено, що 15 червня 2020 року о 2124 год. в м. Харкові по пр. Новобоварський, буд. 102-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з його згоди проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результат огляду склав - 1,64 %0.

Внаслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351652 від 15 червня 2020 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», становив 1,64 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі, тобто у 8,2 рази перевищує допустиму норму 0,2%0 (а.с. 5,6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими у якості свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили той факт, що 15 червня 2020 року водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає - 1,64 ‰ (а.с. 8,9);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, за результатом якого показник алкоголю у видихаємому повітрі становив 1,64 %0. З результатами проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився (а.с. 11);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно розписки ОСОБА_4 вона взяла під керування транспортний засіб «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язалась не передавати вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_1 , що відповідає частини 2 статті 2652 КУпАП (а.с. 10).

Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, під час складання протоколу пояснень не надав, протокол підписав, копію протоколу отримав.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання не є безумовною підставою для скасування постанови судді та зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 26 червня 2020 року.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 призначався 4 рази, а саме 10, 23 липня, 25 серпня та 02 вересня 2020 року. Суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду в порядку передбаченому статтею 2772 КУпАП, шляхом направлення ОСОБА_1 судових повісток на всі відомі суду адреси. Жодної судової повістки ОСОБА_1 не отримував та вони були повернуті до суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням встановленого строку зберігання».

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх виконання.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 02 вересня 2020 року до вирішення його заяви про відвід судді Васильєвої М.Н. не спростовують висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не є безумовною підставою для скасування постанови.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в призначене судове засідання 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про подану заяву суддю не повідомив. Таким чином, оскільки суддя не був обізнаний про наявність заяви про його відвід, підстав для відкладення розгляду справи у нього не було.

Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з нормами КУпАП апеляційному суду належить вирішити правове питання щодо факту адміністративного правопорушення, а не питання щодо організації діловодства в судах першої інстанції.

Разом з цим, посилання в апеляційній сказі на постанову судді від 25 серпня 2020 року, якою у задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП за місцем його проживання до Краснолиманського міського суду Донецької області відмовлено та на постанову судді від 02 вересня 2020 року, якою у задоволення клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення відмовлено, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Положення статті 284 КУпАП містять перелік постанов, які орган (посадова особа) виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду можуть бути лише постанови судді винесені за наслідками розгляду справи передбачені в пунктах 1-3 частини 1 статті 284 КУпАП.

Відповідно, вищевказані постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року та від 02 вересня 2020 року, якими відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_1 не можуть бути предметом апеляційного перегляду.

Стосовно вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляді справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 2 статті 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Оскаржувана постанова суддею винесена 02 вересня 2020 року тобто, адміністративне стягнення за вчинене 14 червня 2020 року адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено в межах строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 10, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 2772, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна