Дата документу 25.11.2020
Справа № 937/8230/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» листопада 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держпраці у Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «АТП АСА», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі,

за ст. 188-1 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-1 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 25.11.2020 року о 13.30 годин, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами. Однак у ч. 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 29 рішення по справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Важливе значення мають і висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відносно нього належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутності, не направляв, а отже ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував належним чином процесуальні обов`язки, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справу за відсутності правопорушника ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 89 від 29.10.2020 року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, яке встановлено при проведені планової перевірки з 19.10.2020 року по 28.10.2020 року за фактичним місцем проведення діяльності ТОВ «АТП АСА», Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 32/2 - допустив порушення законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, яке оформлено актом перевірки № 89 від 29.10.2020 року відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 188-1 КУпАП, а саме ТОВ «АТП АСА» у 2019 році не виконувало норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-1 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, протоколом про адміністративне правопорушення № 89 від 29.10.2020 року, копією звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік, копією наказу, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копією акту перевірки додержання законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-1 КУпАП, відповідно до якої передбачена адміністративна відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Так, порядок подання підприємствами та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджений Постановою КМУ № 70 від 31.01.2007 року.

Відповідно до вищезгаданого Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою № 10-ПІ (річна). Форму звітності та Інструкцію щодо її заповнення затверджено Наказом № 42.

В матеріалах справи мається копія звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік, який був поданий головним бухгалтером ТОВ «АТП АСА» ОСОБА_2 та підписаний керівником ОСОБА_1 .

З урахуванням вимог діючого законодавства вказаний звіт був поданий ТОВ «АТП АСА» до 01.03.2020 року, а отже з цього часу компетентному органу було відомо про зайнятість і працевлаштування інвалідів у ТОВ «АТП АСА» за 2019 рік, в зв`язку з чим, вказане правопорушення не можна вважати триваючим.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області 29.10.2020 року, а справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 05.11.2020 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 38, 188-1 ч.2, 247, 251, 253, 255, 266, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: А.В.Сметаніна