МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/812/59/20 Головуючий у місцевому суді: Фортуна Т.Ю.
Категорія: ч. 4 ст.184 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Миколаївський апеляційний суд

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Бондаренко М.Є.,

законного представника Смєлова О.А., Смєлової В.В.,

представника законного представника Дорова А.О.,

27 лютого 2020 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_1 , Смєлової В.В., на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Зелена Поляна Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, маючого на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

в с т а н о в и в:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 15 січня 2020 року надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_2 , а саме протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №246848 від 17 грудня 2019 року з якого вбачається, що 4 грудня 2019 року ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, що призвело до вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 2004 року народження діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України (надалі КК України), якщо вони не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність.

Закриваючи провадження по справі, суддя місцевого суду мотивувала своє рішення відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі законний представник потерпілого, ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2020 року та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 184 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Апелянт не погоджується з рішенням судді місцевого суду, вважає його винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ані її син, ОСОБА_5 , ані вона, як його законний представник, не були залучені в якості потерпілих по даній справі.

На думку апелянта, суддею місцевого суду було порушено вимоги статті 40 КУпАП, що позбавило їх права на відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши пояснення законного представника ОСОБА_4 та її представника-адвоката Дорова А.О. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 4 статті 184 КУпАП, передбачає вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена КК України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Як слідує з протоколу про адміністративну відповідальність серії АПР 18 № 246848 від 17 грудня 2019 року, 4 грудня 2019 року ОСОБА_2 1983 р.н., який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, що призвело до вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 2004 року народження діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена КК України, якщо вони не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 4 статті 184 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, а саме постанови Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження від 7 грудня 2019 року (а.с. 7), кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не досяг віку 16 років на час вчинення діяння.

Даних, які б свідчили про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 та, відповідно, прийнятого з цього питання судом рішення, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Встановлення місця суспільно небезпечного діяння, його вчинення неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, є обов`язковим з`ясуванням, враховуючи положення статті 500 КПК України, судом щодо застосування примусових заходів виховного характеру.

Не встановлення вказаних даних унеможливлює прийняття рішення щодо вчинення неповнолітнім діянь, що містять ознаки злочину відповідальність за які передбачена КК України.

За такого, суддя місцевого суду прийшла до вірного висновку щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 184 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, не заслуговують на увагу, оскільки дане питання може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Що стосується проведення суддею місцевого суду судового засідання 28 січня 2020 року за відсутності апелянта, то ця обставина була досліджена судом апеляційної інстанції та усунена під час апеляційного розгляду.

Суддя місцевого суду в межах наданих їй матеріалів справи про адміністративне правопорушення провела судовий розгляд, дослідила надані їй докази, з`ясувала обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалила законну та обґрунтовану постанову.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді місцевого суду, а від так і для задоволення апеляційної скарги законного представника, Смєлової В.В., не має.

Керуючись пунктом 1 частини 8 статті 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу законного представника, Смєлової В.В., залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2020 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 184 КУпАП відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя