Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6586/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючої, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №237963 від 06.10.2019 року, 06 жовтня 2019 року о 16-30 годин ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, згідно яких свою провину не визнала, зазначила, що дійсно 06.10.2019 року між нею та її матір`ю ОСОБА_2 стався словесний конфлікт, проте під час нього вона на адресу матері грубою нецензурною лайкою не висловлювалася та фізичною розправою їй не погрожувала.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додана заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки остання 06.10.2019 року о 16-30 годин вчинила відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, при цьому без вказання в чому саме виражалось вказане насилля та які саме дії психічного характеру вчинила ОСОБА_1 , у зв`язку з чим постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.12.2019 року вказаний адміністративний матеріал було направлено на доопрацювання.

Згідно рапорту інспектора поліції Манаєва В. від 04.02.2020 року, під час доопрацювання встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2019 року о 16-30 годин вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у висловлюванні на адресу останньої грубою нецензурною лайкою та погрожуванні фізичною розправою.

Разом з тим, згідно рапорту працівника поліції від 06.10.2019 року, 06.10.2019 року о 16-38 годин зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 06.10.2019 року о 16-37 годин за адресою: АДРЕСА_1 , її б`є донька ОСОБА_1 .

Та, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених невідомою особою та прийнятою працівником поліції, зазначено, що ОСОБА_1 підтвердила вчинення нею відносно матері домашнього насильства психологічного характеру, проте від підпису під вказаним поясненням відмовилась у присутності двох свідків. При цьому вказані пояснення містять дописки, які конкретизують дії ОСОБА_1 відносно матері, а саме висловлювалась грубою нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 06.10.2019 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Т.В. Пустовойт