02.03.2020 Справа № 756/2313/20
Унікальний № 756/2313/20
Справа № 3/756/1424/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, (зі слів) водія « Убер », тимчасово проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 308431 від 29.01.2020 р., складеного поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку №1 У ПП у м. Києві ДПП ОСОБА_3 29.01.2020 р. о 14 год. 40 хв. по вул. Йорданська 26 водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Шкода-фабія» н/з НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не обрав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з ТЗ, який зупинився в попутному напрямку з д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок ДТП обидва отримали механічні пошкодження, завдало матеріальної шкоди, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.3. (б), 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився та не визнав себе винним надавши суду письмові пояснення та три відеодокази зроблені особисто ним.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Згідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії » рішення від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Pocії » рішення від 20.09.2016 р. ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Тому, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи та отримані докази, приходить до висновку щодо направлення даного матеріалу на дооформлення, у зв`язку із не наданням працівниками поліції належних та допустимих доказів щодо існування іншого автомобіля з державним номерним знаком д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та фіксації даного правопорушення відеокамерами, які знаходяться по руху обох автомобілів, і на які посилається сам ОСОБА_1 у своїх письмових запереченнях та приєднаному відеодоказі.

Тому керуючись абз. 4 п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, рішенням КСУ від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, рішенням ЄСПЛ «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р., суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 - повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП (м. Київ, вул. Народного ополчення 9) для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.А. Васалатій