Справа № 503/1316/20
Провадження №3/503/665/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої пекарем в АФ «Кодима», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

17 вересня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №187617, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню належних умов виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 04.09.2020 року близько 11.00 години вчинив неправомірні дії у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме ображав останніх словесно, ударив долонею по обличчю ОСОБА_3 , не спричинивши тілесних ушкоджень та не завдавши фізичного болю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 04.09.2020 року у її неповнолітнього сина, під час перебування в школі в с. Лисогірка Кодимського району Одеської області, виник конфлікт з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , під час якого вони один одного словесно ображали, після чого між ним та ОСОБА_3 сталася бійка, також повідомила, що на даний час діти товаришують, а також зазначила, що працює в АФ «Кодима» пекарем та отримує заробітну плату у розмірі 6000 грн. на місяць. При цьому, пояснила, що до конфлікту та після нього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримують нормальні стосунки.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, полягає в неналежному виконанні передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

До протоколу, який надійшов до суду додані лише пояснення ОСОБА_5 та неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , в яких зазначено, що між неповнолітніми ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник конфлікт, під час якого вони один одного словесно ображали, після чого ОСОБА_2 наніс удар долонею по обличчю ОСОБА_3 без спричинення тілесних ушкоджень та не завдавши фізичного болю, будь-які інші докази, які б підтверджували факт не виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до свого неповнолітнього сина в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу з характеристики №40 від 02.11.2020 року, наданої до суду КЗ «Лисогірський НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» Кодимської районної ради Одеської області, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 підтримує дружні стосунки з однокласниками та учнями школи. Батьки приділяють увагу вихованню сина, цікавляться його навчанням та поведінкою, відвідують батьківські збори.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона будь-яким чином ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко