Справа № 215/7510/19
ПОСТАНОВА

04 березня 2020 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Лиходєдов А.В., розглянувши заяву адвоката Вірка Віктора Вікторовича захисника Бречки Володимира Олександровича про відвід судді Науменко Я.О. по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 р. до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, надійшла вказана заява по адміністративній справі № 215/7510/19, яку згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано судді Лиходєдову А.В..

В обґрунтування заяви адвокат Вірко В.В. зазначає, що на розгляді судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Науменко Я.О., перебуває адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Він вважає, що суддя Науменко Я.О. не може брати участь у розгляді вказаної адміністративної справи та підлягає відводу через її об`єктивну неможливість здійснювати неупереджений подальший розгляд справи, «та як наслідок неможливість прийняття у майбутньому законного, обґрунтованого і вмотивованого рішення суду від імені держави України згідно ст. ст. 1, 7, 245, 251, 252, 279, 280, 284, 285 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Так, за практикою ЄСПЛ, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року).

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Отже, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Натомість, 13.02.2020 року під час судового засідання головуючим суддею ОСОБА_2 , не дивлячись категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому за ч. І ст.130 КУпАП правопорушенні, та усне (письмове) клопотання сторони захисту щодо неможливості проведення вказаного судового засідання без обов`язкової участі:

- особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ;

- представника органу обвинувачення - прокурора, який би підтримав (або відмовився) обвинувачення в суді від держави України;

- свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- дійсного очевидця подій, які сталися вночі 16.12.2019 р., а саме пасажира автомобілю «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Всупереч вимог статті 6 Конвенції, та статей 129, 62 Конституції України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, судом безпідставно було відмовлено в задоволенні всіх вищевказаних клопотань сторони захисту, що доводить про можливу упередженість та інші обставини, які викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Науменко Я.О. із самого початку «розгляду» цієї дуже важливої для ОСОБА_1 справи, який працює на шахті прохідником, має родину та неповнолітніх дітей, мешкає за межами міста та вимагає життєво важливої потреби щодо постійного користування своєю автівкою для можливості мати час добратись на роботу та назад до дому.

Таким чином, головуюча суддя Науменко Я.О. недвозначно продемонструвала наявність свого ставлення до сторони обвинувачення та сторони захисту. Вказані дії керівника судового засідання довели до всіх учасників процесу про можливість сумнівів у неупередженості судді, а також надалі повного, всебічного та об`єктивного обставин справи, що також не сприяє підвищенню відповідальності судді за прийняте ним рішення. А тому виникає логічне твердження: якщо суддею було встановлено безвідносність обставин справи, ще під час начала судового засідання; та віддає пріоритет у забезпеченні здійснення прав одній із сторін, то можна зробити висновок, що головуюча суддя Науменко Я.О. вже вирішила справу, без урахування думки сторін .... Тоді вже треба вже писати постанову, вирок тощо, а не виносити ухвалу.

Отже, можна без перебільшення сказати, що зберігаючи видимість процесу,

головуюча суддя Науменко Я.О. всупереч вимог діючого законодавства не бажала перенести судове засідання, хоча б один раз до одужання ОСОБА_1 ( попереднє судове засідання від 29 січня 2020 року на яке ОСОБА_1 разом із своїм захисником Вірко В.В. вчасно прибули до суду), не викликає до суду прокурора, як орган обвинувачення; не викликає до суду вищевказаних свідків для їх безпосереднього допиту в залу суду тощо; що свідчить про явно дискримінаційний характер по відношенню до особи, що притягається до адміністративної відповідальності. І це відбувається заради покарання судом ОСОБА_1 навіть тоді, коли вину останнього ще не доведено.

Розгляд заяви про відвід було призначено на 11-30 год. 25.02.2020 р., але до суду надійшла заява адвоката Вірка В.В. про відкладення розгляду заяви про відвід, у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі, що було враховано судом і відкладено розгляд відводу на 04.03.2020 р. на 10-30 год..

На вказану дату та час ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, будучи повідомленими належним чином і о 10-40 суддя видалився до нарадчої кімнати, так, як вважає, що розгляд заяви про відвід, є можливим за відсутністю ініціатора відводу та ОСОБА_1 , так як це є повторною неявкою на розгляд заяви про відвід, що призводить до порушення розумних строків розгляду як заяви про відвід, так і матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суддя Науменко Я.О., надала суду заяву про розгляд відводу без її участі.

Питання відводу судді нормами КУпАП не врегульовано.

Але згідно Кодексу суддівської етики, зокрема ст.ст.1, 3, 6 , 15 - Неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід… у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу… або якщо судді стали відомі факти які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною, та повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виключно з фактів… незважаючи на будь які впливи… втручання або публічну критику.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні …здійснюється…безстороннім судом,…

Частина 1 ст. 2 цього Закону передбачає, що суд, здійснюючи правосуддя…, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, при трактуванні ст. 6 Конвенції, що регламентує право на справедливий суд, Європейський суд з прав людини вказував: «Правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти)§98).

Дослідивши заяву про відвід, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 215/7510/19, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, так як не доведено обставин, що можуть викликати сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Науменко Я.О. при розгляді адміністративної справи № 215/7510/19 у відношенні ОСОБА_1 ..

Так, у судове засідання 13.02.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП. Будь-які документи ним, або його захисником про поважну причину неявки, суду не надавалися.

Явка та участь прокурора в розгляді справ про адміністративні правопорушення КУпАП, а саме главою 21 «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення», не передбачені.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не визначає, що розгляд справи проводиться обов`язково в одному судовому засіданні, і що особи, що вказані свідками в протоколі про адміністративне правопорушення, або заявлені особою, що притягається до відповідальності, захисником, не можуть бути викликані та допитані в слідуючому засіданні.

Також суд, суддя не наділений правом «змінювати» законодавство, тобто діяти всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в даному випадку КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Вірка Віктора Вікторовича захисника Бречки ОСОБА_5 Олександровича про відвід судді Науменко Я.О. по адміністративній справі № 215/7510/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: