Справа № 485/195/20
Провадження №3/485/82/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: судді Квєтка І.А., секретар судового засідання Забаровська С.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снігурівка матеріали, які надійшли від Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого єгерем Снігурівського мисливсько-рибальського господарства, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2014 року і до повноліття дитини, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, станом на 01 лютого 2020 року, згідно з розрахунком складає 64504,37 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнав, мотивуючи тим, що з розміром заборгованості він не згоден.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, датованого 14 лютого 2020 року № 1; копією виконавчого листа провадження №2/485/794/14, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року і до повноліття дитини; копією постанови заступника начальника відділу Снігурівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Танковської Ю.В. від 14 листопада 2018 року про відкриття провадження з виконання вказаного виконавчого листа (ВП №57631024); розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 лютого 2020 року.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Однак, як вбачається з дослідженого судом виконавчого провадження №57631024, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/485/794/14, виданого 27 жовтня 2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області, відкрито заступником начальника відділу Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Танковською Ю.В. 14 листопада 2018 року. Факт ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини було виявлено державним виконавцем, в провадження якого перебуває на виконанні вказаний виконавчий документ, 05 червня 2019 року за направлення стягувачці ОСОБА_3 повідомлення про наявність у боржника заборгованості по сплаті аліментів й на вказану дату згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів перевищував суму відповідних платежів за шість місяців з моменту відкриття виконавчого провадження.

Проте, державний виконавець, виявивши правопорушення 05 червня 2019 року, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 склала лише 14 лютого 2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексучи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, на момент надходження до суду справи про адміністративне правопорушення, строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчився.

За таких обставин справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 277, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області з дня її винесення.

Суддя