Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року

м. Шаргород

справа № 152/1271/20

провадження № 3/152/632/20

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 07 листопада 2020 року о 20 год. 42 хв. в м. Шаргород Вінницької області по вул. Героїв Майдану, 258, в магазині «Люкс» перебував без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 зі змінами, внесеними постановою КМУ №642 від 22.07.2020, а саме: пп.1 п.10.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 07 листопада 2020 року приблизно о 21 годині він перебував в магазині «Люкс», що розташований по вулиці Героїв Майдану в м. Шаргород Вінницької області без захисної маски.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

До вказаного висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно положень ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Разом з тим, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У п.2 рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року в справі 1-7/99 КСУ вказав, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну

відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 №1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, положення ст.44-3 КУпАП було доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Отже законодавець виділив в окрему частину та диспозицію статті 44-3 КУпАП відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, з 21 листопада 2020 року відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення в тому вигляді і з тих підстав, що існували станом на момент його вчинення 07 листопада 2020 року (ст.44-3 КУпАП) скасована, а вчинене ним адміністративне правопорушення охоплюється диспозицією ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП (в чинній редакції) розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

До компетентності судів розгляд справ про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП не входить (ст.221 КУпАП).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 інкриміновано в провину перебування у громадському місці без засобів індивідуального захисту, відповідальність за що станом на день розгляду справи, передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень КУпАП суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, який розглядає матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності не має повноважень самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі констатувати, що особа притягується за відповідною частиною статті КУпАП, якщо така частина не вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усувати певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначено вище розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП, відповідно до ст.222 КУпАП віднесено до підвідомчості органів Національної поліції, а оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, то і компетентний орган Національної поліції, у даному випадку, не має повноважень на притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 58, 62 Конституції України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 №1000-IX, ст. ст. 1, 7 - 9, 44-3, 213, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 279, 280, 283, 284, 287, 289, ч.2 ст.294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44 3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя Т.О.Соколовська