Справа № 343/507/20
Провадження № 33/4808/330/20
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з. Гладун-Гук О.Б., Кравчук І.Я. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Феденчука І.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накладено на нього 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накладено на нього 255 (двісті п`ятдесят п`ять ) гривень 00 коп. штрафу;

- ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накладено на нього 340 (триста сорок) гривень 00 коп. штрафу:

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн.40 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, 23.03.2020 о 21:48 год. в с. Максимівка по вул. Центральна, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ауді 100 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 . Автомобіль був пошкоджений, а потерпілі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , отримали легкі тілесні ушкодження. Порушив вимоги п.12.1 ПДР України, після чого залишив місце вчинення ДТП. За такі дії передбачена відповідальність ст. 122-4, 124 КУпАП. При цьому водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги:

- суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , відтак він позбавлений був надати в суді свої пояснення, заявити клопотання про виклик свідків;

- адвокат вважає, що суд допустив спрощений підхід до судового розгляду даної справи та грубо порушив ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Постанову суду першої інстанції просив скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.Ґ

3. Позиції сторін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. ОСОБА_4 пояснив, що того дня дійсно керував автомобілем у селі був футбол і він возив знайомих. Машину поставив там, де були припарковані інші автомобілі і пішов спілкуватися. Ключі залишив у машині там всі були свої. Вживав алкоголь, але за кермо не сідав. Його знайомий ОСОБА_5 без дозволу поїхав на його автомобілі, скоїв ДТП і залишив машину. Записали на нього, бо то його машина. Він казав, що не керував, та його не слухали. Не заперечив відмови від проходження тесту на алкоголь він дійсно вживав спиртне, але за кермо не сідав.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Розгляд справи без ОСОБА_1 не дав суду можливості безпосередньо дослідити докази захисту і встановити об`єктивну сторону правопорушень, які поставлені йому у вину.

4.2. Обов`язковим елементом складів ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП є керування транспортним засобом і порушення при цьому ПДР.

ОСОБА_4 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, пояснивши, що був у стані сп`яніння, але транспортним засобом не керував.

Саме це і є предметом апеляції.

4.3. Доказів керування матеріали справи не містять.

По-перше. На відео зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції. Автомобіль стоїть, ОСОБА_1 ним не керує. Ні переслідування, нічого такого відео не містить. Тому обставини протоколів про правопорушення не відповідають даним відео і вони самі не є доказом керування, лише актами обвинувачення.

У рапорті працівника поліції вказано, що пошуковими заходами після ДТП автомобіль і водій були встановлені. Як саме невідомо, тому ні протокол ні рапорт не можуть бути доказами винуватості.

По-друге. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що того вечора їх збив автомобіль і водієм був не ОСОБА_1 , а інша особа. Це була повна невисока людина, а ОСОБА_1 в машині не було взагалі. Підстав сумніватися в достовірності показань немає.

Ці докази спростовують факт керування.

5. Відсутність доказів керування з боку ОСОБА_1 дорівнює відсутності цього обов`язкового елементу складу ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП, оскільки дія норм поширюється тільки на водіїв.

Тому постанову слід скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Феденчука І.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складів ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв