Провадження № 33/824/996/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бенедюка С.О. - захисника ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно постанови, 02.11.2019 року близько 18 год. 10 хв. в м. Боярка Києво-Святошинського району Київській області по вул. Білогородська, 51 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 407 д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність, не враховуючи дорожню обстановку при зміні напрямку руху, виконала маневр повороту ліворуч в невстановленому місці, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, створивши небезпеку та перешкоду для руху водію автомобіля JEEP д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого сталось зіткнення даних авто, після чого були пошкоджені припарковані автомобілі на узбіччі - Kia Sportage д.н.з НОМЕР_3 , HYUNDAI Tucson д.н.з. НОМЕР_4 , VOLKSWAGEN Caddy д.н.з. НОМЕР_5 . В ході ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3, 10.1, 1.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Бенедюк С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 перетнувши вузьку суцільну лінію, лише порушила п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, при цьому не створила ситуації для скоєння ДТП, що підтверджується записами з відеореєстратора та вважає, що зазначена дія не перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому звинувачення ОСОБА_1 у порушенні п.п. 1.5, 2.3, 10.1, Правил дорожнього руху України є безпідставним. Зазначає, що водій автомобіля JEEP державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ігноруючи виконання вимог п. 12.2 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, став причиною зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується як записами з відеореєстратора, так і висновком експертного дослідження від 23.12.2019 року № 12-1/45. Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги записи з відеореєстратора та письмові пояснення ОСОБА_1 , не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації, а також механічні пошкодження, виявлені і зафіксовані на схемі місця ДТП. У зв`язку з викладеним, вважає рішення суду першої інстанції таким, що винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням матеріальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Бенедюка С.О., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 - іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та його адвоката - Вовчука М.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суддею місцевого суду були дотримані.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223516 від 02.11.2019 року, складеного щодо ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП від 02.11.2019 року, на якій вказано місце зіткнення та розташування транспортних засобів; письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - інших учасників ДТП.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчинення нею правопорушення, обставини його вчинення, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією статті 124 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., є достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно п. 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Як вбачається із матеріалів справи, керуючи автомобілем Peugeot 407 д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку при зміні напрямку руху, виконала маневр повороту ліворуч в невстановленому місці, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, створивши небезпеку та перешкоду для руху водію автомобіля JEEP д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого сталось зіткнення даних авто, після чого були пошкоджені припарковані автомобілі на узбіччі - Kia Sportage д.н.з НОМЕР_3 , HYUNDAI Tucson д.н.з. НОМЕР_4 , VOLKSWAGEN Caddy д.н.з. НОМЕР_5 .

Доводи апелянта, що в діях ОСОБА_1 відсутній причинний зв`язок із виникненням дорожньо-транспортної пригоди є необґрунтованими, оскільки дії водія ОСОБА_1 , які виразились у грубому порушенні вимог п.п. 1.5, 2.3, 10.1 ПДР, і стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Доданий до апеляційної скарги відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, не спростовує наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , зазначено: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім.`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. С хема місця дорожньо-транспортної пригоди містить відомості, що дозволяють відновити розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди, повне відображення місця та події адміністративного правопорушення.Пояснення потерпілого, свідка та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, додано на окремих аркушах. Отже, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 268 КУпАП, є надуманими.

Доводи апелянта, що після дорожньо-транспортної пригоди не було проведено огляд водіїв на стан сп`яніння, не узгоджуються з вимогами п. 8 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно якої у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Щодо посилання апелянта, що в діях іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 в наявності порушення ПДР України, що призвели до ДТП, слід зазначити, що суд розглядає справу лише щодо ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та з`ясовує питання про те, чи було вчинене нею адміністративне правопорушення, чи винна вона в його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, доводи адвоката Бенедюка С.О., зазначені в апеляційній скарзі, на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бенедюка С.О. - захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов