02.03.2020 Справа № 756/2280/20
Унікальний № 756/2280/2020
Справа № 3/756/1391/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, азербайджанця, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062575 від 01.02.2020 р., який складено поліцейським р2б2п1 (з опб) УПП в м. Києві Москович В.П. , 01.02.2020 р. о 04 год. 40 хв. м. Київ по пр.. С. Бандери 16, водій керував т/з «ВАЗ-21011-10» д/н НОМЕР_1 повторно протягом року з ознаками наркотичного сп`яніння.

У встановленому порядку законом порядку проводився у лікаря нарколога, чим ОСОБА_1 (на думку поліцейської Москович В.П. ) порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду так і не з`явився.

У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вказує ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд дослідивши матеріали справи з`ясував, що у матеріалах справи (а.с. 3,4) надано довідку визначення повторності порушення ПДР, складену т.в.о. інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП Іриною Неживою, (даний документ є безадресним для суду), із якої вбачається, що даний інспектор посилається на постанову Вишгородського р/с Київської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і тому пропонує (комусь невідомому) вважати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062575 від 01.02.2020 р. як ч. 2 ст. 130 КУпАП, а також повідомляє про не фіксування на нагрудну відеокамеру даного правопорушення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно до абз. 4 п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_1 із ч. 2 ст. 130 на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. 256, 283-285, ст. 287-289 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Виконання постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами покласти на УПП в м. Києві ДПП (м. Київ, вул. Народного ополчення 9).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський р/с м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя К.А. Васалатій