Провадження № 33/4808/42/20
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Паньківа В.Я., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Маланюка О.Я., потерпілого ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 "яка А.В ОСОБА_5 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

закрито за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №314619 від 22.08.2019 року зазначено, що 16.07.2019 року о 08.20 год. по вул. Надрічна, в м. Івано-Франківську, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого автомобіль «Ауді» виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам справи, а тому постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що суд повинен був встановити, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 під його керуванням, чим порушив п.2.3б,12.3,13.1,11.4 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, яким він керував, отримав механічні пошкодження, чим йому було завдано матеріальні збитки, а суд позбавив його можливості на отримання страхового відшкодування від страхової компанії. Вказує, що матеріали справи містять докази вини ОСОБА_1 про порушення ПДР України, чого судом в рішенні суду не дотримано, а саме не зазначено про винність правопорушника, що позбавляє його права як потерпілого звернутися до страхової компанії щодо страхового відшкодування.

Звертає увагу на те, що внаслідок ДТП на двох водіїв були складені протоколи про вчинення ними адміністративного правопорушення за перевищення дозволеної швидкості руху. Дії водія ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням ДТП, його письмові пояснення не узгоджуються з подіями, обставинами справи та схемою ДТП.

Вважає, що суд першої інстанції не встановив обставини правопорушення, не дав належної оцінки сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, не встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі ст.38 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат Маланюк О.Я., просили скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого сть.124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.;

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 та його захисник адвокат Паньків В.Я., просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін.;

-потерпілий ОСОБА_3 вважав, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки саме ОСОБА_7 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Маланюка О.Я., доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 та його захисника адвоката Паньківа В.Я., а також доводи потерпілого ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції закрив провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є таким, що реабілітує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що у тому випадку, коли під час розгляду справи в суді першої інстанції закінчились строки накладенні адміністративного стягнення, суд у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен в повному обсязі дослідити всі обставини справи, встановити: чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні та викласти формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог п.7 ст.247 КУпАП повинен закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення тільки за умови доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що суд не встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, не вказав про доведеність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не навів докази, які підтверджують вчинення особою адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови повинен обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності конкретними доказами та вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого правопорушення.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. (Справа "Салов проти України")

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що відсутність належної мотивації судового рішення суду першої інстанції свідчить про грубе порушення судом першої інстанції вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив грубе порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не мотивував належним чином свої висновки в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навів зміст досліджених ним доказів, не проаналізував їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, не встановив фактичні обставини вчинених правопорушень та не навів мотиви на спростування доводів учасників судового засідання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №314619 від 22.08.2019 року (а.с.1) 16.07.2019 року о 08.20 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 по вул. Надрічна, в м. Івано-Франківську, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого автомобіль «Ауді» виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою старшим інспектором ОД ВРОМДТП УПП в Івано-Франківській області капітаном поліції Федів В.Я. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося працівником поліції.

ОСОБА_7 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в суді м. Івано-Франківська, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та вручено копію вказаного протоколу.

Згідно рапорту слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції В. Мельничука (а.с.6): 16.07.2019 року близько 08 год. 20 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про ДТП в м. Івано-Франківську по вул. Надрічна. Виїздом на місце події було встановлено, що автомобіль марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 по вул. Надрічна м. Івано-Франківськ порушив ПДР, не переконався в безпеці руху, не обравши безпечну дистанцію, побачивши перед собою автомобіль марси «Мерседес», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , що пригальмував, з метою уникнення з ним почав гальмувати та, виїхавши на зустрічну смугу руху, зіткнувся з автомобілем марки «Лада Самара», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 ?яка ОСОБА_9 . Автомобіль «Ауді А6», р.н. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_10 допустив зіткнення із автомобілем ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП учасники події отримали легкі тілесні ушкодження. Наявності доказів, які б свідчили про присутність ознаки злочину, передбаченого ст. 286 КК України, немає.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення протокол огляду місця події від 16.07.2019 року (а.с.7-11) та схема до протоколу огляду місця події (а.с. 12) містять дані, які дозволяють встановити розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які мають значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено перелік видимих пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, наявність механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди не заперечується учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що до матеріалів справи долучено фото світлини з місця дорожньо-транспортної пригоди на яких зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, дослідження яких дозволяє встановити розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та встановити наявність механічних пошкоджень транспортних засобів.( а.с.36-39)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілі Хом"як А.В. і ОСОБА_3 не заперечують про правильності даних, які зафіксовано в схемі до протоколу огляду місця події щодо розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Паньків В.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , стверджував, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_10 , який керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6», не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого в`їхав в задню частину автомобіля марки «Ауді А6», яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль його підзахисного виїхав на зустрічну смугу руху. Вважав, що вказані доводи повністю підтверджуються фотосвітлинами з місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою ДТП, характером видимих ушкоджень на задній частині автомобіля ОСОБА_1 та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди. Звертав увагу апеляційної інстанції на те, що постановою суду ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_10 , який не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого в`їхав в задню частину автомобіля марки «Ауді А6», яким він керував. Вказує, що 16.07.2019 року вранці він керував автомобілем «Ауді А6» та рухався по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську в крайній правій смузі, коли побачив попереду колону з автомобілів, у зв`язку з чим став перестроюватися в крайню ліву смугу. Однак, помітив, що в цій смузі попереду знаходиться автомобіль «Мерседес» та став гальмувати, після чого відчув удар в задню частину автомобіля. Намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем «Мерседес», він здійснив маневр повороту ліворуч, внаслідок чого, зачепивши автомобіль «Мерседес», виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ, який рухався в зустрічному напрямку.

В своїх письмових поясненнях наданих безпосередньо після ДТП ОСОБА_1 (а.с. 19), вказував, що 16.07.2019 року о 07 год. 50 хв. він керував автомобілем «Ауді А6», по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську в крайній лівій смузі та помітив, що в його смузі руху стоїть попереду автомобіль «Мерседес». Рухався автомобілем зі швидкістю 60-70 км/год., він зменшив швидкість автомобіля та почав гальмувати, однак за декілька секунд відчув удар в задню частину автомобіля. Намагався уникнути зіткнення з автомобілем «Мерседес», який був попереду, та скерував кермо автомобіля в ліву сторону, внаслідок чого ліва сторона його автомобіля опинилась на зустрічній смузі руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ, який рухався в зустрічному напрямку.

Таким чином, зі змісту пояснень ОСОБА_1 та його захисника Паньківа В.Я. вбачається, що вони вважають, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій транспортного засобу марки «Ауді А6» ОСОБА_10 , який не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого в`їхав в задню частину автомобіля марки «Ауді А6», яким керував ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль під керуванням останнього виїхав на зустрічну смугу руху.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи суперечать сукупності доказів, які досліджені судом апеляційної інстанції, повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 , які прямо вказували на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який, керуючи транспортним засобом, порушуючи правила дорожнього руху, створив аварійну ситуацію, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_11 як ОСОБА_12 показав, що 16.07.2019 року, керуючи автомобілем марки «Лада Самара», р.н. НОМЕР_5 , рухався по вул. Надрічна м. Івано-Франківська в сторону вул. Івасюка в крайній лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 50 км./год, коли автомобіль марки «Ауді А6», який рухався в зустрічному напрямку, виїхав на його смугу руху, після чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Вказує, що він не встиг застосувати заходи щодо відвернення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки все відбулось миттєво. Від удару, автомобіль під його керуванням розвернуло та винесло на смугу зустрічного руху. Вказує, що він бачив, як перед виїздом на зустрічну руху автомобіль марки «Ауді А6» здійснював маневр перестроювання з правої смуги в ліву смугу, однак не встиг загальмувати перед автомобілем марки «Мерседес», який знаходився на вказаній смузі попереду, зачепив його та виїхав на зустрічну смугу руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Вважає, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій автомобіля марки «Ауді А6» ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму та виїхав на зустрічну смугу руху.

Із письмових пояснень водія автомобіля «Лада Самара», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 (а.с.17) вбачається, що 16.07.2019 року о 07 год. 50 хв. він рухався автомобілем по вул. Надрічна м. Івано-Франківська в крайній лівій смузі руху, помітив що на його смугу руху різко виїхав автомобіль «Ауді А6», який рухався в зустрічному напрямку. Можливості уникнути зіткнення автомобілів у нього не було. ДТП відбулась за участю чотирьох автомобілів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 , показав, що 16.07.2019 року він рухався автомобілем «Мерседес», по вул. Надрічна м. Івано-Франківська, коли побачив, що інший автомобіль, який знаходився попереду його автомобіля, почав знижувати швидкість, у зв`язку з чим він також став гальмувати, істотно знизив швидкість руху автомобіля. Однак, в дзеркало заднього виду побачив, що на великій швидкості, приблизно 90 км/год, позаду нього рухається автомобіль, водій якого явно не встигає загальмувати та уникнути зіткнення з його автомобілем. Вказує, що відчув удар в задню частину свого автомобіля, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Вважає, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю, яка істотно перевищувала допустиму швидкість руху та не вжив своєчасно заходів щодо уникнення зіткнення транспортних засобів.

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_3 надав безпосередньо після ДТП (а.с. 18) та показав, що 16.07.2019 року о 07 год. 50 хв. він рухався автомобілем «Мерседес», р.н. НОМЕР_7 , по вул. Надрічна м. Івано-Франківська, побачив, що перед його автомобілем інший автомобіль почав знижувати швидкість, він в свою чергу пригальмував та знизив швидкість автомобіля. Однак, через 2 секунди відчув удар в задню частину свого автомобіля, зупинившись, побачив, що відбулась ДТП за участю ще інших учасників руху.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_10 , який показав, що 16.07.2019 року, керував автомобілем марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_6 , та рухався по вул. Надрічна м. Івано-Франківськ в сторону вул. Набережна в крайній лівій смузі зі швидкістю 50-55 км/год. Він помітив, що автомобіль марки «Ауді А6», який в правій смузі руху, а потів перестроївся в його смугу руху, розігнався та почав різко гальмувати, врізався в транспортний засіб марки «Мерседес», який рухався попереду та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіштовхнувся з автомобілем марки «ВАЗ», який рухався у зустрічному напрямку. Вказує, що він також вчинив зіткнення з транспортним засобом марки « Ауді А6» під керуванням ОСОБА_1 , однак стверджує, що вказане зіткнення відбулось вже після того, як ОСОБА_1 вчинив зіткнення з іншими транспортними засобами. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який значно перевищував дозволену швидкість руху. Звертає увагу на те, що внаслідок його зіткнення з автомобілем марки «Ауді А6» під керуванням ОСОБА_1 вказаний автомобіль отримав незначні ушкодження лакофарбного покриття в частині заднього бамперу, що свідчить про незначну силу зіткнення транспортних засобів.

Зі змісту пояснень ОСОБА_10 , наданих працівникам поліції 16 липня 2019 року (а.с.16) вбачається, що він 16.07.2019 року близько 07 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_6 , та рухався по вул. Надрічна м. Івано-Франківськ в сторону моста вул. Набережна в крайній лівій смузі. Він помітив, що автомобіль марки «Ауді А6, який рухався попереду нього почав різко гальмувати, після чого він також намагався уникнути зіткнення автомобілів шляхом гальмування. Однак, здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля Ауді.

При розгляді апеляційної скарги суд керується п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого, у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено копію протоколу серії БД № 314620 від 22.08.2019 року відносно ОСОБА_10 за ст.124 КУпАП (а.с.22).

В матеріалах справи міститься копія постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2019 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_10 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

У вказаній постанові встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_10 16.07.2019 року близько 08 год.20 хв. по вул.. Надрічна в м. Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6» номерний знак НОМЕР_6 , не вибрав безпечної швидкості і не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді А6» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд вважає, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 314620 від 22.08.2019 року відносно ОСОБА_10 та вищевказаній постанові Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2019 року не суперечать обставинам, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зокрема, зі змісту пояснень ОСОБА_10 вбачається, що він визнав вину у вчиненні вищевказаного правопорушення, оскільки дійсно вчинив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , однак вже після того, як останній вчинив зіткнення з іншими транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій транспортного засобу марки «Ауді А6» ОСОБА_10 , який не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого в`їхав в задню частину автомобіля марки «Ауді А6», яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль під керуванням останнього отримав пришвидшення руху та виїхав на зустрічну смугу руху.

Зокрема, зі змісту показань ОСОБА_1 вбачається, що в момент зіткнення вищевказаних автомобілів, автомобіль під його керуванням гальмував, а після зіткнення він скерував автомобіль вліво, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, який знаходився попереду нього та виїхав на зустрічну смугу руху.

Вказані показання ОСОБА_1 апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, суперечать сукупності досліджених доказів та є неспроможними з технічної точки зору.

Вказані показання ОСОБА_1 суперечать показанням потерпілих ОСОБА_4 "як ОСОБА_12 і ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, зі змісту показань потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 вбачається, що аварійну ситуацію, яка призвела до дорожньо-транспортної пригоди створив ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6» , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_3 та виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Показання потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються з сукупністю інших доказів по справі, які були досліджені апеляційним судом в ході судового засідання в частині механізму дорожньо-транспортної пригоди та його наслідків у виді наявних механічних пошкоджень транспортних засобів.

Зокрема, зі змісту показань потерпілого ОСОБА_4 "як ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_10 та долучених з місця дорожньо-транспортної пригоди фотосвітлин на яких зафіксовано розташування транспортних засобів та наявні на них механічні пошкодження, вбачається, що в результаті зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді А6» під керуванням ОСОБА_10 автомобіль, яким керував ОСОБА_1 отримав незначні механічні пошкодження заднього бамперу, що свідчить про те, що вказане зіткнення транспортних засобів не могло привести до значного пришвидшення руху автомобіля ОСОБА_1 і вказує, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було саме перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_1 , який не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та свідомо виїхав на смугу зустрічного руху.

Крім того, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що обраний ним спосіб уникнення зіткнення з транспортним засобом, який знаходився попереду та виїзд на зустрічну смугу руху, явно не відповідав вимогам безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 б) Правил дорожнього руху України водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1. Правил дорожнього руху України водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.1.10 ПДР України безпечною швидкістю необхідно вважати швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; безпечною дистанцією необхідно вважати відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; дорожньою обстановкою вважається сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п.13.1. Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.11.4. Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним, що 16.07.2019 року о 08.20 год. по вул. Надрічна, в м. Івано-Франківську, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого автомобіль «Ауді» виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, поза розумним сумнівом, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1, 11.4 ПДР України та вчинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 16.07.2019 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв