Провадження № 3/127/1646/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, при здійсненні перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу інженерної підготовки Департаменту капітального будівництва ВМР, будучи секретарем тендерного комітету не вжив заходів своєчасного оприлюднення невід`ємних частин договору підряду від 21.05.2018 р. №06/18, передбачених пунктами 7, 39 даного договору та несвоєчасно оприлюднив повідомлення внесення змін до договору, згідно з додатковою угодою від 27.12.2018 р. № 5.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мєнков Є.П. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що нормами чинного законодавства, а саме: частиною першою статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено єдиний вичерпний перелік інформації та документів, що підлягають оприлюдненню. Однак, зазначений Закон не встановлює обов`язку замовника опубліковувати договір з його додатками, такої вимоги не містять і підзаконні нормативно-правові акти. Зауважив, що обов`язок замовника оприлюднювати на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках - договір про закупівлю разом з додатками передбачений змінами до Закону України «Про публічні закупівлі» від 19.09.2019 р., які набрали чинності лише 20.03.2020 р.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією частини першої статті 164-14 КпАП відповідальність за дане правопорушення настає за здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти без застосування визначених законом процедур; застосування процедур закупівлі з порушенням законодавства про здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, в тому числі оформлення документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації) з порушенням законодавства про здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, оцінка пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій) не за критеріями та методикою оцінки для визначення найкращої пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційної пропозиції), що міститься у документації конкурсних торгів (кваліфікаційній документації), укладення з учасником, що став переможцем торгів, договору про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти за цінами і обсягами, які не відповідають вимогам документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації); не оприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації щодо закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти відповідно до вимог законодавства, неподання в установленому порядку звіту про результати здійснення процедури закупівлі товарів, робіт і послуг, відображення недостовірних відомостей у звіті про результати здійснення зазначеної процедури; ненадання інформації, документів та матеріалів у випадках, передбачених законом.

При цьому суд враховує, що дана правова норма є бланкетною, тобто такою, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах.

Так, правові засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальних громад регулюється Законом України «Про державні закупівлі».

Пунктом 5 частини першої статті 1 зазначеного Закону визначено, що договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частиною першою статті 10 Законом України «Про державні закупівлі» регламентовано, що замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема: договір про закупівлю протягом двох днів з його укладення.

З матеріалів справи вбачається, що договір підряду № 06/18-05 від 21.05.2018 р. було оприлюднено на веб-порталі 22.05.2018 р., тобто в межах строку, встановленого частиною першою статті 10 Закону України «Про державні закупівлі».

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що за результатами моніторингу було виявлено порушення законодавства про закупівлі в частині порядку оприлюднення інформації про закупівлю відповідно до вимог законодавства, а саме: не оприлюднено невід`ємні частини договору підряду від 21.05.2018 р. № 06/18-05, які передбачені пунктами 7, 39 даного договору.

Відповідно до положень частини першої статті 8 КпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час вчинення правопорушення.

А відтак, до ОСОБА_1 має бути застосований Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, порушення законодавства про закупівлі, інкриміноване ОСОБА_1 , було виявлене при здійсненні моніторингу, а висновок про результати моніторингу закупівлі було оприлюднено 24.09.2019 р. Крім того, з протоколу вбачається, що порушення було вчинене у період з 24.05.2018 р. по 24.09.2019 р.

Разом з тим, Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не містить вимоги про оприлюднення договору з невід`ємними його частинами.

І лише Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» № 114-IX, опублікований 19.09.2019 р., стаття 10 зазначеного Закону змінена та викладена у новій редакції, зокрема передбачено оприлюднення договору про закупівлю та всіх додатків до нього протягом трьох робочих днів з дня його укладення. Проте, згідно з розділом Х Прикінцевих та Перехідних положень Закону, дані зміни набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону, та вводяться в дію через шість місяців з дня його опублікування.

Враховуюче вищевикладене, Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містить вимоги про оприлюднення додатків до договору про закупівлю разом з самим договором, чи його невід`ємних частин, а відтак відсутні і підстави вважати неопублікування цих додатків, правопорушенням.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-14 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 164-14, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: