28.02.2020 Єдиний унікальний № 371/172/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/172/20

Провадження 3/371/72/20

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 14 лютого 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 588504 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, за яким він 21 січня 2020 року, прийшов до місця проживання ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 і з якою проживав однією сім`єю, та вчинив з нею сварку. Під час сварки ображав її нецензурними словами, тобто умисно застосував психологічне насильство, яке могло завдати шкоди психічному здоров`ю вказаної особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21 січня 2020 року він мав розмову з ОСОБА_2 , з якою проживав однією сім`єю, проте нецензурними словами її не ображав, не вчиняв жодних дій, які можуть свідчити про застосування психологічного насильство.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за статтею 173-2 частиною 1 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 21 січня 2020 року будь-яких дій фізичного, сексуального, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілої ОСОБА_2 , не вчиняв.

Вказані обставини підтверджені заявою від 21 січня 2020 року та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в яких зазначено, що з грудня 2018 року до грудня 2019 року вона проживала з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання він зловживав алкогольними напоями та неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, що стало підставою для подальшого окремого проживання. Не зважаючи на її вимоги залишити її будинок, ОСОБА_1 продовжує переслідувати її, а тому вона вимушена була звернутись до правоохоронних органів.

Про будь-які дії психологічного характеру, вчинені ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 21 січня 2020 року, ні в заяві, ні в поясненнях ОСОБА_2 не йдеться.

Зі змісту письмових пояснень порушника від 28 січня 2020 року вбачається, що мала місце дописка речення про висловлення образ ОСОБА_2 нецензурними словами після надання ним пояснень та підтвердження правильності пояснень підписом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Дані висновки відповідають нормам національного права та позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру, які могли завдати шкоди психічному здоров`ю іншої особи, як це відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук