ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/2358/20
Провадження № 3/553/1022/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попівка Миргородського району Полтавської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

26.09.2020 о 13 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої нецензурно виражався на адресу останньої, словесно ображав та висловлював погрози, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав та пояснив, що на побутовому ґрунті між ним та дружиною виникла сварка, оскільки дружина витратила багато грошей у магазині. Подія мала місце на вулиці поблизу будинку, де вони мешкають. В подальшому ОСОБА_1 вибачився перед дружиною й вони примирились.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді підтвердила обставини вчинення правопорушення та пояснила, що разом із чоловіком ОСОБА_1 вони були у магазині, а повертаючись додому, поряд з будинком, останній безпричинно почав лаятись на неї, ображав та вдарив. Потерпіла наголосила, що її чоловік після вживання алкогольних напоїв стає агресивним та нестриманим, погрожує, словесно ображає її, що викликає у неї почуття страху. При цьому ОСОБА_2 підтвердила, що чоловік вибачився перед нею за події, що мали місце 26.09.2020 і вони примирились, але в подальшому ОСОБА_1 допускав подібні дії. Раніше до поліції вона не зверталась.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та потерпілої, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя приходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки, він вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

При цьому суд вказує, що згідно із ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством визнаються дії або бездіяльність фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру, окрім наданих ним в ході розгляду справи пояснень, та пояснень потерпілої повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.09.2020, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 від 26.09.2020, письмовими поясненнями учасників події.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 допустив у відношенні до своєї дружини ОСОБА_2 дії, які містять ознаки психологічного насильства. Разом із тим, не бере до уваги пояснення потерпілої щодо завдання їй чоловіком удару, оскільки справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а органом Національної поліції ОСОБА_1 за провину поставлено вчинення виключно домашнього насильства психологічного характеру. Матеріали справи також не підтверджують наведені потерпілою обставини.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність порушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП України, необхідно накласти стягнення у виді штрафу. Тільки таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Також суд, вважає за необхідне вказати, що розглядаючи можливість застосування ст.22 КУпАП, на чому наполягали учасники справи, мотивуючи це примиренням між ними, факт такого свого підтвердження не знайшов і порушення не є малозначним. При цьому, судом взято до уваги ставлення порушника до вчиненого, відсутність його щирого розкаяння у скоєному та не бажання виправити ситуацію, з огляду на що в даному випадку усне зауваження не буде ефективним для виправлення порушника. Тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1,283,294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих