ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/811/20

провадження у справі 3/0285/503/20

28 лютого 2020 року м. Новоград-Волинський
Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

за участю секретаря Касянчук І. В.,

особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тальківка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , ГСВ автомобільної роти підвозу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 11.12.2019, 12.12.2019, 24.12.2019 в період часу з 08 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., в умовах особливого періоду, був відсутній на військовій службі без поважних причин протягом робочого дня.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєних правопорушеннях визнав, однак пояснив, що 11 грудня 2019 року в вечірню пору тільки приїхав із санаторно-курортного лікування, а на наступний день не вийшов на службу, так як погано себе почував і звернувся за медичною допомогою до фельдшера, яка відмовилась її йому надати, тому був змушений звернутись в загальну лікарню. 24.12.2019 знову погано себе почував і поїхав до Києва за консультацією лікаря, оскільки належної медичної допомоги у медичній частині військової частини йому не надавали.
Заступник командира ОСОБА_2 пояснила суду, що при зверненні до медчастини військовослужбовець у разі поганого самопочуття не може бути допущений до служби. ОСОБА_1 до фельдшера за медичною допомогою не звертався, а лише повідомляв фельдшера про своє погане самопочуття і самовільно звертався до загальної лікарні.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, поняття «особливий період» пов`язується, зокрема, із проведенням мобілізації.
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженим Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Цей Указ набрав чинності 18 березня 2014 року.
Таких висновків дійшов Вищий адміністративний суд України в постанові від 16 лютого 2015 року (справа № 800/582/14).
Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами №24, №25 та №26 від 26.02.2020 про адміністративне правопорушення; рапортами т.в.о. командира від 24 та 27.12.2019 про відсутність ОСОБА_1 на ранковому шикуванні та повернення до в/ч після лікування з запізненням; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; епікризом ЦВК санаторій «Хмільник» відносно ОСОБА_1 , з якого встановлено, що на лікуванні він перебував до 10.12.2019, після чого не прибув до в/ч НОМЕР_1 ; бланками отримання пояснень у фельдшера військової частини ОСОБА_3 від 16 та 26.12.2019; копією виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 23.12.2019, про те, що останній перебував на лікуванні у Новоград-Волинському міськрай ТМО з 13 по 23.12.2019; витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.03.2016 №56 про зарахування ОСОБА_1 з 11.03.2016 до списків особового складу та на всі види забезпечення до в/ч НОМЕР_1 .

Дослідивши адміністративний матеріал та заслухавши пояснення учасників судового процесу, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не було наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення. Жодного доказу поважності своєї відсутності на службі 11, 12 та 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 не надав. На думку суду його позиція щодо невизнання вини обумовлена розумінням тяжкості вчиненого правопорушення, безповоротністю накладення адміністративного стягнення та намаганням будь-яким чином уникнути відповідальності за скоєне.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.172-11 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 172-11, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:
Об`єднати провадження № 3/0285/503/20 № справи 285/811/20, № 3/0285/504/20 № справи 285/812/20 та № 3/0285/505/20 № справи 285/813/20, присвоївши об`єднаній справі № справи 285/811/20 та № провадження 3/0285/503/20.
Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять)гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин