Справа №: 343/252/20
Провадження №: 3/0343/80/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката Ільницького Я.І.,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

10 лютого 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054378 від 02.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 02.02.2020 о 04.30 год в с. Яворів по вул. Шкільна, 14, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив ДТП та був доставлений до Долинської ЦРЛ працівниками ШМД. В приміщенні ЦРЛ м. Долина від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також 10.02.2020 до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054377 від 02.02.2020 за ст. 124 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 02.02.2020 о 04.30 год в с. Яворів по вул. Шкільна, 14, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та необрав безпечної швидкості і здійснив наїзд на перешкоду, чим порушив вимоги п.12, та п. 2.3.(б) Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому справи за вищевказаними протоколами об`єднані в одне провадження.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 2 лютого о 4.30 годин він зі своєю дівчиною повертався з дискотеки додому. Був нічний час. В с. Яворів на проїжджу частину дорогу прямо перед автомобілем вискочила собака і, щоб її не збити, він вильнув рулем, однак не справився з керуванням, в результаті чого автомобіль з`їхав в кювет. В кюветі був стовп, він його зачепив, проте не пошкодив, він стоїть без будь-яких змін. Було пошкоджено лише його автомобіль. На стан сп`яніння його не оглядали та й не пропонували огляд провести. Доставили з розсіченою бровою у лікарню, де могли провести огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак йому ніхто це не запропонував. Спиртні напої в клубі він не вживав, а його дівчина підписала пояснення, не читаючи їх, так як вони обоє перебували в стані афекту. Працівники поліції приїхали вже в лікарню, на місці ДТП їх не було. На час складення направлення він був вже в лікарні, куди приїхала і його мати. Саме з нею працівники поліції спілкувалися. Йому ні на місці ДТП не пропонували пройти огляд шляхом застосування пристрою "Драгер", ні в лікарні не пропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Від такого огляду він не відмовлявся.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054378 від 02.02.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: що ОСОБА_1 02.02.2020 о 04.30 год в с. Яворів по вул. Шкільна, 14, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив ДТП та був доставлений до Долинської ЦРЛ працівниками ШМД. В приміщенні ЦРЛ м. Долина від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Та містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він "вчинив ДТП, алкоголь не вживав" (а.с.1);

- направлення, складене о 04.55 год 02.02.2020, на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с. 2);

- догоспітальний протокол №321 від 02.02.2020, в якому лікарем серед інших діагнозів вказано про алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.3).

Таким чином, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та направленні, тобто в документах, складених працівниками поліції, в яких вказано про відмову особи від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, суперечать обставинам, вказаним у догоспітальному протоколі, де зазначено про медичний огляд особи, встановлені діагнози, серед яких алкольне сп`яніння особи;

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5617, яке чинне до 02.10.2020, свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.7). Однак встановити, хто цим вимірювальним засобом мав проводити огляд: працівники поліції чи лікарні не представляється можливим;

- пояснення від 02.02.2020 ОСОБА_3 , в яких вона повідомляє про те, що 01.02.2020 з 20.00 год вона заступила на зміну лікарем швидкої допомоги. 2 лютого 2020 року о 04.07 год поступило повідомлення з обласної диспетчерської про ДТП в с. Яворів. Вона в складі фельдшера ОСОБА_4 та водія виїхали на вказане місце в с. Яворів, прибувши куди, побачила автомобіль червоного кольору, який знаходився в кюветі з лівої сторони дороги в напрямку с. Яворів. Автомобіль був з розбитим лобовим склом та механічними пошкодженнями. Біля нього знаходилося двоє молодих людей, а саме дівчина та хлопець. Останній шукав в автомобілі документи та забирав речі. На її погляд мужчина перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вона поцікавилися в нього за яких обставин трапилася ДТП та яким чином він заїхав в кювет, на що він відповів, що сам не знає як так трапилося і що він їхав не на високій швидкості. Оскільки на обличчі в обох були синці, їм надали вони першу медичну допомогу,після чого госпіталізували на приймальне відділення Долинської ЦРЛ (а.с. 4, 17);

- пояснення від 02.02.2020 ОСОБА_5 , в яких вона повідомляє, що 02.02.2020 близько 00.30 год знаходилася в м. Долина в нічному клубі "Стодола", де зустрілася зі своїм хлопцем ОСОБА_1 . В клубі вони вживали алкогольні напої (горілку). Через декілька годин вирішили їхати додому, вийшли з клубу, сіли в автомобіль ОСОБА_1 марки Вольцваген Гольф та попрямували в сторону с. ОСОБА_6 перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Під`їжджаючи до с. Яворів, він не справився з керуванням та на одному з поворотів злетів в кювет (а.с.5, 16);

- рапорт працівників поліції, з якого вбачається, що вони прибули вже в Долинську ЦРЛ, а не на місце події (а.с. 6), відповідно складали направлення та відбирали описані вище пояснення в медичному закладі;

- диск із записом від 02.02.2020 стосовно гр. ОСОБА_1 (CDR-S), при відтворенні якого встановлено, що у лікарні ОСОБА_1 лежить із сильно побитим обличчям. Біля нього в цей час нікого немає. Ніхто йому нічого не пропонує (а.с.10);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054377 від 02.02.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 02.02.2020 о 04.30 год в с. Яворів по вул. Шкільна, 14, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та необрав безпечної швидкості і здійснив наїзд на перешкоду, чим порушив вимоги п.12, та п. 2.3.(б) Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та матеріальні збитки. Також міститься посилання на те, що від пояснення в порядку ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 відмовився (а.с.14). При цьому суд звертає увагу, що у протоколі не вказана, на яку саме перешкоду наїхав автомобіль, а також зазначено про пошкодження тільки одного автомобіля, яким керував ОСОБА_1 ;

- схема місця ДТП, яка сталася 02.02.2020 о 04.40 год в с. Яворів, вул. Шевченка,14, з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортний засіб марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження, а саме: вся передня частина автомобіля, лобове скло, лакофарбове покриття (а.с.15).

- світлокопія фотографії місця події дуже поганої якості, з якої неможливо нічого встановити (а.с.20).

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надала особисті пояснення.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054378 від 02.02.2020 і письмовим поясненням свідків та іншим доказам, які додані до протоколу, суд звертає увагу на таке.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення лікаря швидкої допомоги та особи, яка знаходилася разом з ОСОБА_1 в автомобілі під час ДТП, а також додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ. Більше того, як з`ясовано в судовому засідання, направлення оформлялося вже в лікарні, а не на місці ДТП.

Однак відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого даний огляд водія у зв`язку з його відмовою не проводився, тобто жодних доказів того, що ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суду не надано.

На переглянутому в судовому засіданні диску з відеофайлу вбачається лише як ОСОБА_1 лежить в лікарні на кушетці зі подряпинами на обличчі. Про те, щоб йому хтось пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і щоб він відмовився від такого огляду, на відео немає. А долучені фотокопії взагалі настільки поганої якості, що будь-що в них ідентифвкувати суду не представилося можливим.

ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним даного адміністративного правопорушення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оцінючи обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054378, та докази, які долучені до нього, суд приходить до висновку про їх невідповідповідність одне одному. Зокрема, долучені докази на обгрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідчать про дії, які хоч і підпадають під диспозицію вказаної статті, однак не поставлені в провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не перевірені у встановленому законом порядку. А щодо відмови від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, про що йдеться в протоколі та що поставлено в провину ОСОБА_1 , належних та допустимих доказів не долучено.

Відносно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054377 від 02.02.2020 за ст. 124 КУпАП та доданих до нього документи, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи також не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому суд виходить з таких обставин та мотивів.

Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів ( двох і більше) чи іншого майна.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 пошкодив тільки свій автомобіль, а пошкодження іншого майна чи інших транспортних засобів йому у вину не ставилось. Ці обставини підтверджують, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Отже, з наданих доказів в підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також, виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги те, що в результаті дій ОСОБА_1 не пошкоджено інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переходів, дорожніх споруд або іншого майна, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діяхОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 124, 130, 251, 252 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане НОМЕР_4 , повернути за належністю ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич