Справа № 462/1876/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1136/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 41 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Шубака Олега Івановича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.05.2020

ОСОБА_1 , працюючого виконуючим обов`язки директора ПП «Оздоровчий центр «Сакура», проживаючого на АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 41 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 25 лютого 2020 року допустив до роботи працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМ України.

На дану постанову подав апеляційну скаргу адвокат Шубак О.І., в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову та закрити провадження .

Строк на апеляційне оскарження пропущений оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови, яка була відправлена 16.07.2020 лише 28.07.2020 про що надається для підтвердження ксерокопія конверту (а.с.25). Таким чином строк пропущений з поважних причин, слухання справи відбулося в суді першої інстанції без участі ОСОБА_1 .

По суті апеляційний вимог апелянт вважає, що постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Свої вимоги мотивує тим, що на момент винесення постанови сплив трьохмісячний строк визначений ст. 38 КУпАП для притягнення до адміністративної відповідальності і суд першої інстанції мав це врахувати та закрити провадження у справі. Це випливає з того, що адміністративне правопорушення нібито вчинене 25.02.2020, тобто 25.05.2020 закінчився строк притягнення до відповідальності, а постанова винесена 27.05.2020.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 не є керівником ПП «Оздоровчий центр «Сакура»», а актом перевірки інспекційного відвідування встановлено, що допуск працівників був здійснений директором центру. Інспекція проводилася з 25.02.2020 по 03.03.2020 та по результатам інспекції 03.03.2020 складено відповідний акт, яким виявлено ряд порушень. За наслідками перевірки та акту інспектора був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який не являвся директором, оскільки станом на 25.02.2020 ним була ОСОБА_4 (витяг а.с.30). Диспозицією ч.3 с.41 КУпАП передбачено відповідальність посадової особи підприємства, яким ОСОБА_1 не являється, як і не є керівником, а тому не може нести відповідальності по вказаному правопорушенню.

Апелянт звертає увагу, що правовідносини з ОСОБА_5 документально підтверджені інспектору листом від 12.03.2020. Щодо ОСОБА_3 , яка фактично є ОСОБА_6 , яка надає послуги фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7 з 21.02.2020, ОСОБА_1 не може пояснити, чому вона інспектору представилася не своїм прізвищем. ОСОБА_7 орендує в ПП «Оздоровчий цент «Сакура» частину приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та здійснює торгівлю харчовими продуктами (а.с.57). Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений трудовий договір (є в додатку а.с.67-68). В акті інспекційного відвідування відсутні докази, що під час перевірки ОСОБА_6 здійснювала будь-яку діяльність на користь ПП «Оздоровчий центр «Сакура».

Апелянт наголошує, що штраф накладений на ОСОБА_1 є суттєвим втручанням в його майновий стан, однак судом це не було враховано. Акт інспекційного відвідування складений із значними порушеннями, оскільки не містить підпису інспектора праці Волошиної Р.В. та відмітки про проведення відеофіксації інспекційного відвідування, однак з акту вбачається, що працівники надавали інспектору усні пояснення, які фіксували засобами відеофіксації. Тому такий акт не може слугувати підставою для складення протоколу та накладення штрафу.

Крім того апелянт наголосив, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , якого не повідомляли, чим було порушено його право на захист.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції судова повістка ОСОБА_1 в судове засідання на 23.04.2020, 27.05.2020 були надіслані поштовими рекомендованими листами, проте судові повістки ОСОБА_1 не були вручені та вказані поштові повідомлення були повернуті суду першої інстанції (а.с. 10.11), оскільки на конвертах не було вказано точної адреси ОСОБА_1 , зокрема зазначено АДРЕСА_3 без вказання номеру квартири.

Таким чином, суд першої інстанції з порушенням процесуального закону, зокрема вимог ст. 268 КУпАП, належним чином не повідомив особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та здійснив розгляд цієї справи без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист.

Однак таке порушення було усунуто судом апеляційної інстанції і ОСОБА_1 разом з його представником двічі належним чином повідомлялися про розгляд поданої ними апеляційної скарги.

У судове засідання 01.10.2020 прибув адвокат Шубак О.І., однак суддею було визнано обов`язкова участь в судовому засіданні ОСОБА_1 у зв`язку з чим слухання справи було перенесено на 11.11.2020, однак цього числа в суд надійшло клопотання від адвоката Шубака О.І. з проханням слухати справу без участі апелянта та його довірителя ОСОБА_1 взявши до уваги всі надані суду докази.

Апеляційні вимоги про те, що суд першої інстанції повинен був застосувати до ОСОБА_1 ст. 38 КУпАП є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ 11348/459/АВ/П/ПТ відносно ОСОБА_1 складений 13.03.2020, тобто строк накладення стягнення закінчувався лише 13.06.2020, а постанова щодо ОСОБА_1 була постановлена 27.05.2020. Таким чином суд першої інстанції не мав підстав для закриття провадження у справі на підставі закінчення строку накладення стягнення.

Покликання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписано не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у відповідній графі протоколу є відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився його підписувати. Для підпису протоколу іншим інспектором, який був присутній при оформленні протоколу, відсутня відповідна графа (а.с.2).

Також у справі не знайшли підтвердження апелянта про те, що на ОСОБА_1 не мали права складати протокол про адміністративну відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП так, як він не являється директором центру, а ним є ОСОБА_4 .

Відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП несе посадова особа підприємства, а з доданих до апеляційної скарги документів, зокрема відповіді від 12.03.2020 адресованій Головному управлінню держпраці, вбачається підпис ОСОБА_1 , як комерційного директора ПП «Оздоровчий центр «Сакура»».

У матеріалах справи є відомості про нарахування заробітної плати працівникам ПП «Оздоровчий центр «Сакура»» за січень та лютий 2020 року (а.с.50-53), де вказана зокрема ОСОБА_10 (згідно свідоцтва про шлюб у неї дівоче прізвище ОСОБА_11 а.с. 46). Однак, матеріалами справи та доданими до апеляції документами не підтверджено її трудові відносини з ПП «Оздоровчий центр «Сакура»», оскільки є тільки ксерокопія наказу № 12 від 31.10.2018 про прийняття ОСОБА_10 з 01.11.2018 на посаду бармена ПП«Оздоровчий центр «Сакура»» з випробуванням терміном 2 місяці. Подальші трудові відносини з даною особою в документах центру не відображенні (а.с.47-49).

Що стосується працівника ОСОБА_6 , яка представилася інспекторам держпраці як ОСОБА_3 і яку інспектори побачили на території ПП «Оздоровчий центр «Сакура»» при виконанні трудових функцій бармена, то слід звернути увагу на наступне.

Між ФОП ОСОБА_7 (замовник, яка орендує у ПП«Оздоровчий центр «Сакура»» приміщення під бістро з наданням послуг мобільного харчування А.с.54-62) та ОСОБА_6 (виконавець) 21.02.2020 була укладена цивільно-правова угода про те, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи: проведення вологого прибирання приміщення за адресою АДРЕСА_2 , прибирання та миття посуду, далі-комплект послуг.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 може виконувати обов`язки бармена в справі не має. Відповідно про її допуск до праці барменом без укладення трудових відносин з ПП «Оздоровчий центр « Сакура у протоколі все вірно зазначено.

Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру, так і особі правопорушника, а також визначеній статтею 23 КУпАП меті накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити адвокату Шубаку О.І. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Шубака Олега Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 27 травня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена