Справа № 212/1430/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., розглянувши матеріали за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які надійшли з Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинка України, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу від 24.02.2020 року серії АПР18 № 439877, 05 лютого 2020 року о 18:32 годин громадянка ОСОБА_1 , знаходячись за адресою мешкання по АДРЕСА_1 ухилилась від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2008 року народження, не створила належних умов проживання, зловживає алкогольними напоями, чим вчинила адміністративне правопорушення за ст. 184 ч.2 КУпАП, протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується її особистим підписом в протоколі.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, висновком інспектора ювенальної преверенції сектору преверенції Покровського ВП від 24.02.2020 року, зверненням служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради ,актом обстеження умов проживання від 31.01.2020 року, клопотанням Криворізької загальноосвітньої школи-інтернат 1-2 ступеню №4 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 22.01.2020 року, постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2019 року.

Так, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 184 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмір і- 850 грн.

Проте при призначенні адміністративного стягнення суд виходить з наступного:

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

В іншому рішенні Європейського суду зазначено: "...поза тим, немає свідчень того, що судові органи якимсь чином аналізували, якою мірою стверджувану незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність заявників забезпечувати належну опіку і піклування, а не їхні фінансові труднощі та об`єктивний стан фрустрації, що можна було виправити за допомогою цільової фінансової та соціальної допомоги й ефективного консультування. Щодо фінансових проблем, то роль Суду не полягає в тому, щоб визначати, чи мала сім`я заявників, з огляду на інтереси збереження єдності сім`ї, право на забезпечення їй певного рівня матеріально-побутових умов за державний кошт. Однак це питання потребує обговорення - спочатку на рівні відповідних державних органів, а далі - під час судового розгляду (пункт 57 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З викладеного суд зазначає, що враховуючи матеріальний стан особи, що притягається до адміністративної відповідальності призначення стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде становити надмірний особистий тягар у цьому конкретному випадку.

Ст. 23 КУпАП проголошено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи дані про особу порушника, яка не працює (власного доходу не має), природу, правопорушення, яке викликано, зокрема тяжким матеріальним становищем, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд вважає, що застосування штрафу у цьому випадку є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар», буде сприяти погіршенню матеріального становища, а відповідно і отриманню дитини та не сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на викладене, а також особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

На підставі викладеного та з урахуванням обставин справи, керуючись ст. ст. 33, 34, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: І. Б. Чайкін