ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/81/20 Головуючий в 1-й інстанції Сидоренко Ю.В.
Єдиний унікальний №311/4310/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Патяка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Патяка А.С. на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, громадянина України, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 14 листопада 2019 року о 10-13 годині, ОСОБА_1 , рухаючись по а/д с. Павлівка - с. Лук`янівка, керував автомобілем «ВАЗ -2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в закладі КУ «Василівська ЦРЛ» ВРР в Запорізькій області, висновок лікаря №53 (морфін), від керування автомобілем водія відсторонено, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Патяк А.С. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в протоколі, зокрема і у фабулі інкримінованого правопорушення, працівниками патрульної поліції не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що є порушення Інструкції.

Обстеження на вміст наркотичних засобів проводилось за допомогою так званої «тест смужки». При цьому як працівниками патрульної поліції так і лікарем-наркологом проігноровано вимоги п.7 Розділу III вищевказаної Інструкції, відповідно до якої проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язкове. Крім того, відповідно до Наказу від 09.11.2015 року №1452/735 п.9 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Експрес тест смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає даний наказ, а тому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог зазначеної Інструкції, вважається недійними.

Також зазначає, що відповідно до положень Інструкції огляд в закладах охорони здоров`я водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння повинен проводитись на підставі направлення, форма якого затверджена вказаною Інструкції (бланк форми направлення - міститься у додатках до Інструкції). Натомість в матеріалах справи відсутнє оформлене відповідно до вимог законодавства (із зазначенням ознак сп`яніння, часу та дату направлення та інших реквізитів) направлення водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, складене та підписане працівником поліції. Без вказаного направлення медичний заклад взагалі не мав права проводити огляд водія ОСОБА_1 . Наведене свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається у присутності адвоката Патяка А.С. по наявним в ній матеріалах в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Патяка А.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку за допомогою експрес тесту, результат позитивний - морфін, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 провину свою не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі заперечував та пояснив, що 14.11.2019 року, близько о 10-00 годині він керував автомобілем «ВАЗ 2103» державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі між селами Павлівка та Лук`янівка, пасажирів не мав. Його зупинили працівники поліції, при огляді автомобіля в багажнику побачили колеса, при розмові з ним працівники поліції вказали, що начебто він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до Василівської ЦРЛ, на що він погодився, так як будь-яких наркотичних речовин не вживав та був впевнений у відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння. У лікарні його оглянула лікар-нарколог, та потім його направила до лабораторія для здачі аналізу сечі. В лабораторії йому видали контейнер для збору аналізів, який не був опечатаний та коли проводилося лабораторне дослідження з його аналізом, експрес-тест також був розпечатаний, а тому вважав, що висновки за результатами такого дослідження є недостовірними. За результатом експрес-тесту лікар-нарколог ОСОБА_2 склала висновок про перебування його у стані наркотичного сп`яніння, копію якого він отримав. Проте, з даним висновком категорично був не згодний, пояснивши, що наркотичні засоби у той період часу він не вживав, вважав висновок не є об`єктивним, а сформований лікарем на підставі тих даних, що він раніше перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Василівської ЦРЛ. Також пояснив, що напередодні, за тиждень до цих подій, 07.11.2019 року він відвідував лікаря-стоматолога, де йому видалили зуб та вкололи знеболюючий медичний препарат, назву якого лікарі йому не повідомили.

Його представник адвокат Куцигін І.В. пояснив, що в порушення вимог п.7 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо обов`язковості проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу - такі дослідження відносно ОСОБА_1 не проводились, а стан сп`яніння визначався за допомогою невідомого йому експрес-тесту та у висновку медичного закладу взагалі не зазначено який саме наркотичний засіб ОСОБА_1 нібито вживав. Вважав, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно перебував 14.11.2019 року у стані наркотичного сп`яніння, в ході розгляду справи не було здобуто, а тому просив закрити провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

Але зазначеним показанням ОСОБА_1 та його представника адвоката Куцигіна І.В. суд не надав належної оцінки.

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При апеляційному розгляді встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вказаних вимог.

Відповідно до п.3 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 гркдня 2008 року №1103.

Однак в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.10 Розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського.

Натомість в матеріалах справи відсутній акт огляду, а також відсутні дані про вручення водію ОСОБА_1 копії акту огляду.

Крім того, відповідно до вимог розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводився у вигляді тестів на аналізі сечі за допомогою тест смужки.

В судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона працює у Василівській ЦРЛ на посаді лікаря-нарколога, стаж її роботи на даній посаді становить понад 40 років. ОСОБА_1 раніше знала, так як він з 2004 по 2012 рік перебував на диспансерному обліку Василівської ЦРЛ у зв`язку з вживанням каннабіоідів, з обліку ОСОБА_1 був знятий у 2012 році у зв`язку з ремісією. Також пояснила, що 14.11.2019 року до її кабінету було доставлено працівниками поліції ОСОБА_1 . для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. В присутності працівника поліції нею було проведено зовнішній огляд ОСОБА_1 , в ході якого вона здійснила медичний огляд ОСОБА_1 , провела його симптоматику, про яку детально відобразила у Акті медичного огляду. Після чого направила ОСОБА_1 до лабораторії Василівської ЦРЛ для проведення лабораторних досліджень у вигляді тестів на аналізі сечі, та при цих дослідженнях присутнє не була. їй відомо, що при дослідженнях тести використовуються на підставі Сертифікатів, які знаходяться у лаборантів. Після того, як отримано було з лабораторії результат лабораторного дослідження аналізу сечі ОСОБА_1 та який за Актом среди опіатів показав наявність в біологічному зразку ОСОБА_1 наркотичної речовини - морфін, тоді нею був складений остаточний висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 , оскільки було встановлено, що останній дійсно перебував на той час у стані наркотичного сп`яніння. Також додатково свідок пояснила, що другий екземпляр аналізу сечі зберігається завідуючою лабораторією Василівської ЦРЛ протягом 90 днів.

Разом з цим, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Натомість в матеріалах справи відсутні дані про те, що експрес тест смужки є професійним обладнанням, вимірювальною технікою, дозволеною для використання МОЗ, а також відсутні сертифікати відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Більш того, в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №53 від 14.11.2019 року навіть не зазначено назви спеціального технічного засобу, за допомогою якого було виявлено стан наркотичного сп`яніння. Також не зазначено його номер, дату останньої повірки, зазначення яких передбачено Інструкцією. Не було додано до акту огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (а.с.20).

Крім того, на думку апеляційного суду, для ґрунтовного аналізу сечі на вміст наркотичних засобів необхідне спеціальне обладнання, що підтверджується також відповіддю КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 01-15/11361 від 20.12.2019 року, відповідно до якої експертизи щодо виявлення наркотичних речовин з біологічного середовища (сечі), з подальшим виявленням кількісного вмісту наркотичної речовини у відділенні судово-медичної токсикології КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради не проводяться у зв`язку з відсутністю необхідного обладнання, стандартних зразків наркотичних речовин та відсутністю атестації лабораторії в галузі проведення досліджень осіб на наркотичні речовини.

Відповідно до повідомлення Комунальної установи «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради № 5123 від 26.12.2019 року Комунальна установа «Обласний клінічний наркологічний диспансер» є закладом охорони здоров`я, статутом якого не передбачено провадження судово-токсикологічних та будь-яких інших експертиз, та фахівці установи не мають статусу експертів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для проведення аналізу сечі на вміст наркотичних засобів необхідне спеціальне обладнання, яке фактично відсутнє в Запорізькій області, а результат, який показують тестові смужки, які взагалі не зазначені в акті, тобто їх ідентифікаційні ознаки, з відсутністю даних про їх сертифікацію, не можна вважати достовірним показником, а відтак і безумовно належним доказом.

Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції зупинили безпідставно.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.

В матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за будь-які порушення ПДР України.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо складених матеріалів та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи останнього не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Патяка А.С. задовольнити.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 311/4310/19