3/134/773/2020 Справа №: 134/1539/20
П О С Т А Н О В А

25 листопада 2020 року Суддя Лабай О. В.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від поліцейського взводу № 1 роти БУПП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, громадянина України, ІПН- НОМЕР_1 .

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521111 від 27.09.2020 о 01 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Брацлавська, 39 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210934 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення координації рухів поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 27.09.2020 з друзями поїхали до м. Вінниця в «Макдональдс». ОСОБА_2 , повертались додому, за кермом була ОСОБА_3 так як він вживав алкогольні напої. Коли їхали, їх зупинила поліція, почали відкривати двері та погрожувати, розмова велась на підвищених тонах, ОСОБА_3 пред`явила своє посвідчення водія, однак працівник поліції заявив, що за кермом був саме він. Поліцейський запропонував пройти йому освідування у медичному закладі (диспансері), однак він відмовився і сам запропонував пройти освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» нащо поліцейський повідомив, що у них відсутній прилад «Драгер» і що зараз привезуть і він пройде. Однак прилад «Драгер» не привезли і вони перебували довгий час з поліцейським, він пояснював, що не він за кермом був, однак поліцейський склав відносно нього протокол та їх відпустили. На агресію даних поліцейських, він також подзвонив на лінію «102». Другий екіпаж поліцейських прибув на місце події десь через 2 години. Також під час розгляду справи він заявив клопотання про витребування у органах поліції відеодиск за період 01:00 год. по 01 год. 10 хв. Просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вони з друзями поїхали в м. Вінницю до «Макдональдса». За кермом була вона, оскільки хлопці пили алкогольні коктейлі. Зупинила поліція, почали стукати у вікна автомобіля, кричали. Вона пояснила, що вона керувала, оскільки знаходилась на водійському місці. З автомобіля із заднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_4 , між ними почалась суперечка. ОСОБА_4 зателефонував на лінію «102». Оскільки з автомобіля спочатку не виходила не чула чи пропонували ОСОБА_1 їхати у лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння. На місці зупинки ОСОБА_1 пояснював, що він не перебував за кермом.

В судове засідання неодноразово викликались свідки, які зазначенні в протоколі, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак до суду не з`явилися, згідно зворотних поштових повідомлень, адресати відсутні за місцем проживання. Отже суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла підтвердження під час розгляду адміністративного протоколу.

За положеннями статті ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладену норму закону, інспектор, який складає адміністративний протокол має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини „поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного „розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого „розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до „кримінального аспекту в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі „Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено П.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом зазначених положень до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилась від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР №2614-VІІІ від 25.04.74 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі 404/4467/16-а зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Судом було досліджено відеозапис події, долучений до матеріалів справи, відповідно до якого факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 незафіксований, також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не бажав проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а сам запропонував пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, однак поліцейський не запропонував пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на стан сп`ягніння, пояснивши про його відсутність.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд не бере до уваги, оскільки вони зазначили, що ОСОБА_8 відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, яке саме суду не зрозуміло.

Таким чином, наявними у справі доказами доводиться, що працівниками поліції не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та не було дотримано визначеної законом процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме того, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного приладу.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, за відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 130 ч. 1, 247 п. 1. ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: