КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5947/20 Постанова винесена суддею Курило А.В.
Провадження № 33/824/2905/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 09 квітня 2020 року приблизно о 22 год 03 хв ОСОБА_1 , рухаючись по Броварському проспекту (Венеціанський міст, вул. Гідропарк, буд. 33), керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук та тіла, сухість у порожнині рота, бліде обличчя. Від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального закону, просить постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в справі відсутні докази на підтвердження фактів керування ним транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Зокрема, ОСОБА_1 стверджує, що поза увагою суду залишилися порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений на місці події, а не в закладі охорони здоров`я, куди він мав бути доставлений працівниками поліції у випадку відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому жодних перепон для виконання поліцейськими своїх обов`язків він не здійснював, його доставку до закладу охорони здоров`я, в тому числі шляхом адміністративного затримання забезпечено не було, тому вимог п. 2.5 ПДР України він не порушував, а всі докази у справі є недопустимими, оскільки огляд на стан сп`яніння, проведений з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Загальні вимоги щодо процедури огляду водія на стан сп`яніння визначені у ст. 266 КУпАП, частиною 6 якої передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Крім того, на виконання цієї постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом із цим відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 дотримав положення процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

Виходячи зі змісту постанови, суддя місцевого суду заслухав пояснення ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні правопорушення та надав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КПН «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерпаія» № 002787 від 10 квітня 2020 року щодо перебування на час огляду о 01 год 45 хв 10 квітня 2020 року в стані наркотичного сп`яніння (далі - висновок № 002787), дослідив дані протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи та, проаналізувавши усі докази, повно та всебічно з`ясував фактичні обставини правопорушення. Висновок судді в постанові про достатність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вмотивованим, оскільки ґрунтується на оцінці доказів.

Невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 537729 від 09 квітня 2020 року, який складений уповноваженою на це особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Зокрема, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії водія щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. В поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_1 у протоколі зазначив: «до лікаря не їду, права у мене є, але вони у мене вдома»;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 і їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, викладеними у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків водійОСОБА_1 09 квітня 2020 року о 22 год 26 хв відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я;

- направленні на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 квітня 2020 року;

- розписці від 09 квітня 2020 року за підписом ОСОБА_4 , якою вона підтвердила факт залишення на зберіганні транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії 1Ак №2365311, за змістом яких в порушення вимог ПДР Украни водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія та не користувався засобами пасивної безпеки.

Ці докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими і достовірними, отримані вони без порушень процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції і Порядку та примусово не доставили його до закладу охорони здоров`я, де і повинен був складатися протокол про адміністративне правопорушення у разі відмови від огляду на стан сп`яніння, є надуманими, оскільки за змістом положень ч. 4 ст. 266, п. 7 Порядку та п. 9, п. 12 розділу ІІ Інструкції поліцейський забезпечує доставку водія до закладу охорони здоров`я у разі, якщо він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння. Водночас відмова водія на вимогу працівника поліції від огляду на стан сп`яніння є невиконанням вимог п. 2.5 ПДР України, що жодним чином не пов`язано з примусовим доставленням водія до закладу охорони здоров`я. До того ж законом не передбачено примусове доставляння водія, який відмовився від проходження огляду, до закладу охорони здоров`я виключно для того, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, не може свідчити про згоду пройти огляд, тобто дотримання вимог п. 2.5 ПДР України, і самостійне звернення ОСОБА_1 до КПН «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерпаія», оскільки в даному випадку була порушена процедура огляду. Разом із цим, відомості у висновку № 002787 лише доводять, що у працівників поліції було достатньо підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я з огляду на виявлені у нього ознаки такого сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився від огляду, що в свою чергу є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на недовіру поліцейським у зв`язку з чим він відмовився від запропонованого ними огляду не заслуговує на увагу, оскільки пояснити з чим пов`язана така недовіра ОСОБА_1 не зміг, а підстави вважати, що працівники поліції стосовно ОСОБА_1 діяли у незаконний спосіб, відсутні.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 04 червня 2020 року, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на оцінці всіх доказів по справі, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і немає законних підстав для його скасування із закриттям провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За наведених обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко