Справа № 458/805/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який одружений, має 3 дітей, не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП, якому роз`яснені права за ст. 268 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом від 26.08.2020 серії БД №377271, 26.08.2020 о 14 год. 45 хв. в с. Вовче по вул. Центральна Турківського району Львівської області, водій керуючи трактором Т-40, знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Турківської КЦРЛ ОСОБА_2 . Висновок №171 від 26.08.2020. Чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що трактором не керував, працівники поліції приїхали, коли він був біля трактора та чекав на свого батька, від проходження огляду на місці не відмовлявся, а в лікарні - відмовився. Алкоголю не вживав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно з повернутого 03.11.2020 після належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 377271 від 26.08.2020 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у графі "свідки чи потерпілі" дописано прізвища, імена та по батькові двох осіб.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ

України 06.11.2015 № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Беручи до уваги те, що подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, який у даній справі містить додаткові записи після підписання такого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, що суперечить вимогам закону, тому такий протокол про адміністративне правопорушення ерії БД № 377271 від 26.08.2020 є недопустимим доказом.

Оцінюючи інші докази у справі, суд зазначає наступне.

Так, з оглянутого в ході розгляду справи відеозапису нагрудної камери поліцейського, видно, що ОСОБА_1 у КНП Турківської КЦРЛ відмовився пройти запропонований огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також з рапорту поліцейського СРПП № 1 ПН Турківського ВП Самбісрького ВП ГУНП у Львівській області, сержанта поліції Хом`як М.А. , який надійшов до суду після належного оформлення видно, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в встановленому законом порядку і такий стан було встановлено лікарем за зовнішніми ознаками.

Згідно з Висновком від 26.08.2020 № 171, ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, без зазначення яким методом було проведено медичний огляд.

З урахуванням викладеного, Висновок від 26.08.2020 № 171 про огляд на стан спі`яніння ОСОБА_1 не може бути прийняти судом як належний доказ, оскільки такий огляд проведено довільно, за наявності відмови обстежуваної особи проходити такий огляд, а підстав для обов`язкового проходження такого огляду, зокрема у випадку причетності особи до ДТП, в даному випадку встановлено не було.

Так, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 26 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). (п. 7 Розділу І Інструкції).

Також, згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

А відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічний порядок дій поліцейського у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я встановлений в п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, де вказано, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, з урахуванням викладеного та за встановлених конкретних осбтавин справи, поліцейський, який склав адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_1 з об`єктивної сторони як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тоді як мала місце відмова від проходження такого огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Віддак, всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що мала місце саме відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а ПДР України .

З урахуванням викладеного, а також того, що чинним КУпАП не передбачено можливості перекваліфікації дій осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, а викладені поліцейським обставини та суть правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи належними та допустимими доказами, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме його об`єктивна сторона порушення - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, з оглянутого відеозапису нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 дійсно, як і пояснив в судовому засіданні, трактором не керував, а стояв на обочині, коли під`їхала машина з поліцейськими.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення особою не надано суду належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 , невірно кваліфіковано його дії, що не може бути усунено в частині перекваліфікації таких судом, тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується, тому судовий збір до стягнення не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, 266, 284,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя О.І. Кшик