Справа № 481/1534/20
Провадж.№ 3/481/828/2020
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

19.11.2020 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду м. Новий Буг справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу серії АПР18 за № 640147 від 10.11.2020 року складеного інспектором СРПП Новобузького ВП ГУНП Іноземцевим О.В. 09.11.2020 року близько 14:00 год. громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ображала сестру свого чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явилася та пояснила, що дійсно 09.11.2020 року близько 14:00 год. за адресою АДРЕСА_2 ображала сестру свого чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою, оскільки остання схиляє чоловіка ОСОБА_1 до вживання спиртних напоїв. Також зазначила що з вказаною особою спільно не проживає та будь-яких сімейних відносин не підтримує.

У свою чергу, суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані йому докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

А положення ст. 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, в силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності до суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №640147 від 10.11.2020 року згідно якого 09.11.2020 року близько 14:00 год. громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ображала сестру свого чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою;

заяву ОСОБА_2 від 09.11.2020 року, згідно якої остання просить прийняти міри до громадянки ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що остання час від часу приходить до домоволодіння ОСОБА_2 та вчиняє сварки під час яких ображає її нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою;

письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.11.2020 року, відповідно до яких 09.11.2020 року близько 14:00 год. громадянка ОСОБА_1 , яка є дружиною брата ОСОБА_2 , приїхала до її домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 та у дворі домоволодіння ображала її нецензурною лайкою;

письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 09.11.2020 року, відповідно до яких останній був свідком того як 09.11.2020 року близько 14:00 години до домоволодіння ОСОБА_2 приїхало таксі, з якого вийшла жінка років 50-ти та розпочала сварку з ОСОБА_2 під час сварки жінка ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою;

письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 09.11.2020 року, відповідно до яких остання доводиться донькою ОСОБА_2 та 09.11.2020 року перебувала в гостях у своєї матері коли близько 14:00 години до їх домоволодіння приїхала дружина брата ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою і погрожувала фізичною розправою.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою та передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

При цьому спеціальним нормативним актом, який визначає поняття домашнього насильства, встановлює перелік суб`єктів, які підпадають під його дію, та регулює відносини щодо запобігання та протидію домашньому насильству, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на: подружжя, колишнє подружжя, осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

Комплексний аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що ключовим фактором, який дає підстави кваліфікувати певні протиправні діяння, вчинені однією особою стосовно іншої, саме як домашнє насильство, є факт обов`язкового існування між такими особами саме сімейних відносин, які існують на момент вчинення протиправних діянь або існували раніше.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі №522/25049/16-ц проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Крім того, згідно з постановою Верховного Суду від 10.10.2019 року №748/897/18 пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Також відповідно до усталеної практики, яка склалася в судочинстві, ключовою ознакою, яка дає підстави вважати існування між чоловіком та жінкою саме сімейних відносин є те, що такі жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, лише за таких умов такі чоловік та жінка набувають взаємних прав та обов`язків, характерних для шлюбних, сімейних відносин з врахуванням закріпленої в Сімейному кодексі України одношлюбності.

Натомість в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , які жодним чином не спростовані матеріалами справи, встановлено, що між ОСОБА_2 , відносно якої, на думку поліцейського, було вчинено домашнє насильство ОСОБА_1 та останньою ніколи не існувало відносин, характерних для сімейних саме в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України, оскільки вони ніколи не проживали та на даний час не проживають однією сім`єю, вони не були пов`язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов`язків, також в матеріалах справи немає доказів того що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 входять до кола осіб, визначених ч. 2-3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взагалі не підтримують жодних відносин між собою, що підтверджується змістом протоколу та письмовими поясненнями про те, що вказані особи мають різне місце проживання.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не має родинних зв`язків із ОСОБА_2 , оскільки остання є сестрою її є чоловіка.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як в минулому, так і в даний час відсутні будь-які сімейні відносини, тому вказане свідчить на відсутність передбачених законом підстав відносити вчинені кимось із вказаних осіб відносно один одного певних протиправних діянь, які містять ознаки діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, саме до домашнього насильства.

За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного та ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, керуючись ст.ст. 247,252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Уманська