Справа № 496/1484/20
Провадження № 3/496/1011/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., за участю: особи, яка притягується до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, п/в НОМЕР_1 , працюючого електриком на АКВАБУД ЮА Одеса, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії БД № 093456 вбачається, що 27.03.2020 року о 23:57 год., в Одеській області, Біляївському районі, 450 км. на автомобільної дорозі Київ-Одеса, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та зазначив, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та взагалі він не вживає алкогольні напої останні 2 роки за станом здоров`я.

Також ОСОБА_1 надав до суду клопотання, про закриття адміністративного провадження відносно нього на підставі ч. 1ст. 247 КУпаП, свої вимоги мотивує тим, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції, ОСОБА_1 розповів, що їхав з роботи, та почуваюсь втомленим, так як вони працювали майже більше доби. У зв`язку з карантинними заходами, в нього в автомобілі були гумові рукавички, медичні маски та дезінфікуючі засоби, якими ОСОБА_1 обробляв руки періодично. Алкогольні та наркотичні речовини ОСОБА_1 не вживає і не вживав взагалі спиртні напої більше 7 років, так як він має вади зі здоров`ям. ОСОБА_1 пропонував проїхати до медичного закладу, однак працівники патрульної поліції пояснили, що «не має часу», що свідчить про відмову від проходження саме цього огляду і в такому порядку.У протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_1 має пройти на вимогу поліцейського. У зв`язку з цим звинувачення є незрозумілими, адже воно складається, по- перше, з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного, наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (якого саме не зазначено). Таким чином, стає незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду (невідомо якого).

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд ОСОБА_1 повинен пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного чи якого сп`яніння ) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я) то він не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє ОСОБА_1 правана захист, адже обвинувачення йому незрозуміле.

ОСОБА_1 зазначив, що огляди на стан сп`яніння на місці зупинки проводилися з використанням таких технічних засобів, які відсутні у списку технічних засобів, що використовуються для огляду або, які не мають сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки чи з простроченим строком застосування або взагалі не проводяться у зв`язку з відсутністю. У протоколі скоріше вказали що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння без конкретизації якого саме, де саме та за допомогою якого спеціального технічного засобу і без свідків, які залучались вже після складання протоколу та давали пояснення, що зі слів поліцейських особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідки, яких залучили працівники поліції розмовляючи з водієм, не підтвердили, що він відмовився від проходження медичного освідування, при цьому вони не вказували, що я був в якомусь стані сп`яніння. Вони були запрошені після складання протоколу та взагалі поспішали та не загостряли увагу на те, що відбувалось. Взагалі під час дій працівників поліції аргументи та пояснення водія не приймали.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків, у випадку ОСОБА_1 цього не було взагалі. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На думку ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. У матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Також ОСОБА_1 зазначив, що свідки, які їхали разом з ним в автомобілі не опитувались працівниками поліції та данні їх відсутні в протоколі. Після складання протоколу на ОСОБА_1 , працівники поліції не відстороняли його від керування автомобілем, що у своїй сукупності з іншими доказамисвідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведені докази і аргументи, ОСОБА_1 вважає, що протокол та матеріали адміністративної справи підлягають скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 093456, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеофайлом розміщеним на електронному носії DVD-R диску.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , що він не вживає алкогольні напої за станом здоров`я, суд не бере до уваги, так як ОСОБА_1 не надав до суду жодних підтверджень зазначеного, а також ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також з відеофайлу який додано до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер або проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер та шляхом проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, один з яких зазначив, що не відчуває запаху алкоголю від ОСОБА_1 .

Також на думку суду поведінка ОСОБА_1 була не зрозумілою та не відповідала особі, яка перебувала у нормальному адекватному стані, так як вбачається з відеофайлу ОСОБА_1 спочатку визнав, що він керував автомобілем марки OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 , але потім стверджував, що він не керував вказаним автомобілем.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Якщо повний текст постанови отримано не в день її проголошення особа має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено 04 травня 2020 року.

Суддя: В.М. Буран