Справа № 219/9359/20
Провадження № 3/219/3381/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовик Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 235325 від 06 жовтня 2020 року, 06 жовтня 2020 року о 09 годині 50 хвилин по вул. Горького, буд. 51 у м. Бахмуті водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації руху, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що він не керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що працівниками поліції допущені неточності при складанні протоколу, які суд за своєю ініціативою не може змінювати чи уточнювати.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 235325 від 06 жовтня 2020 року така відмітка відсутня, а також відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про роз`яснення їй ст. 268 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів Українивід 17.12.2008 року № 1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок направлення та огляду № 1103).

При цьому, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду в закладах охорони здоров`я визначено розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція про порядок № 1452/735), вимоги якої є обов`язковими саме для поліцейських та лікарів, проте не є вичерпними, оскільки за вимогами КУпАП, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме «Порядком направлення та огляду», яким можуть бути встановлені додаткові вимоги.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння, в т.ч. й наркотичного чи іншого, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, тобто саме на місці зупинки, лише після чого, за наявності відповідних правових підстав, огляд може бути проведений у відповідному закладі охорони здоров`я після направлення водія для такого огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

У разі встановлення наявних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в ЗОЗ, встановлених ч. 3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обгрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

У даному ж випадку водієві ОСОБА_1 поліцейським СРПП Бахмутського ВП не було видане направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є в матеріалах справи, не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що до матеріалів справи доданий диск з відеозаписом фіксації правопорушення, хоча в протоколі відмітка про долучення відеозапису відсутня. Крім того, даний диск з відеозаписом, не може вважатися належним доказом у справі, у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП за конкретних передбачених законом по даній статті обставин, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, беручи до уваги наведене та виходячи з того, що у справі немає інших даних і доказів, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а сам ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на тому факті, що він не керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку про закриття адміністративного провадження по цій справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. Є.Дубовик