Справа № 305/656/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.11.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мандзюка І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2020 року
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Згідно постанови, 08.05.2020 року о 16:55 год. у с. Водиця, по вул. Шевченка, Рахівського району, Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння : нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що наявна у справі телефонограма від 21.05.2020, складена секретарем судового засідання, не є належним доказом повідомлення його про час і місце розгляду справи, оскаржувану постанову від 05.06.2020 ним отримано поштою 13.06.2020, а первісну апеляційну скаргу подано 22.06.2020.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова судді місцевого суду є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що викладені обставини та твердження в протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неправдивими, ніхто йому не пропонував пройти такий огляд та він не відмовлявся від його проходження, фіксування відмови від проходження огляду здійснено за відсутності свідків. Посилається на те, що при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього долучаються докази стану алкогольного сп`яніння або відмови від проходження огляду, а наявність свідків є обов`язковою умовою, однак такі докази в матеріалах справи відсутні. При цьому пояснення зазначених у протоколі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення щодо часу та місця складання цього протоколу.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мандзюка
І.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення необхідно поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про те, що він був належним чином повідомленим про час та місце її розгляду. При цьому, зі місту наявної у справі телефонограми від 21.05.2020 слідує, що в ній зазначено дату судового розгляду 04.06.2020, у той час як розгляд справи відбувся 05.06.2020.
Згідно реєстру вихідної кореспонденції суду, копію оскаржуваної постанови направлено ОСОБА_1 місцевим судом 10.06.2020 (а. с. 16). Останній визнає ту обставину, що ним отримано копію постанови поштою 13.06.2020. 22.06.2020 адвокатом Мандзюком І.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яку постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.06.2020 повернуто особі, яка її подала. 13.07.2020 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав фотокопії документів (а. с. 31) та 15.07.2020 подав апеляційну скаргу самостійно.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 08.05.2020 року о 16:55 год. у с. Водиця, по вул. Шевченка, Рахівського району, Закарпатської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень (а. с. 1-2).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 08.05.2020 о 17:25 год. відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 2, 3, 4).
Відтак необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення щодо часу та місця складання цього протоколу, оскільки такі пояснення відповідають даним щодо часу та місця зафіксованого протоколом порушення 08.05.2020 о 16:55 год., яке вчинено ОСОБА_1 .
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник СРПП № 4 Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Грізман М.М. був упередженим при проведенні перевірки та складанні щодо водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вищевказаний начальник СРПП № 4 Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Грізман М.М. при виконанні функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що у гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови його у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких не додано.
Окрім того, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що капітан поліції ДОП СП Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Лакатиш М.М., який відбирав пояснення у громадян - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , свідків відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, був упередженим при складанні пояснень, що в нього були підстави для фальсифікації пояснень, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги також не додано.
Тому, апеляційний суд також дійшов висновку про те, що вищевказаний капітан поліції Лакатиш М.М. при виконанні функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності, протокол є неправдивим та складеним із порушенням норм законодавства, - апеляційний суд вважає такими, що не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, береться до уваги і те, що апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень при складанні щодо водія ОСОБА_1 протоколу, а зміст протоколу свідчить про те, що такий складено з додержанням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відображені всі необхідні й передбачені цією нормою відомості.
На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, оскаржувану постанову, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: