Справа №587/2487/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/124/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/2487/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 14.01.2020, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки свідки в судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, газоаналізатор Драгер 6810 відсутній в переліку державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, показання термометру приладу не відповідали фактичній температурі повітря, поліцейський не за фільмував як розпаковував мундштук, не відсторонив його від керування, а матеріали справи не доводять його винуватості у вчиненні правопорушення.

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 14.01.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 20.11.2019 о 06:50 в Сумському районі на 10 км а. д. Суми-Лебедин водій ОСОБА_3 керував т/з ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер у присутності двох свідків, результат якого склав 0,87 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративні правопорушення серії ОБ № 025208 від 20.11.2019, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшла висновку, що ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивований і підтверджується доказами, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений за допомогою газоаоалізатора алкотестер 6810 «Драгер» в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , результат огляду 0,87 проміле, водій ОСОБА_3 згоден з результатом огляду, що засвідчив своїм підписом, та роздруківкою приладу «Драгер» ARBF № 0423, згідно якої результат проведеного 20.11.2019 о 07:02 тесту ОСОБА_3 склав 0,87 проміле, що засвідчено підписами інспектора патрульної поліції Онищенка Ю. О. та водія ОСОБА_3 (а. с. 5);

- відеозаписом з поліцейського відеореєстратора, згідно якого в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів проведений огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння і результат тесту склав 0,87 проміле. Під час огляду та відразу після нього ОСОБА_3 будь-яких заперечень не висловлював, повідомив, що він вживав алкогольні напої напередодні вечором, погодився з результатом огляду та відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд в медичному закладі (а. с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких в їх присутності ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат 0,87 проміле (а. с. 3-4);

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_7 (працівник патрульної поліції), який підтвердив викладені ним у протоколі обставини, пояснивши, що водій ОСОБА_3 не висловлював незгоду з процедурою чи результатом огляду на стан сп`яніння та не виявив бажання пройти огляд в лікарні.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 , оскільки ці письмові пояснення містять фактичну інформацію, на основі якої встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини, а й навпаки підтвердили їх надісланою на адресу апеляційного суду власноручною заявою, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль- ОСОБА_8 й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам (ч.1 ст. 251, 252 КУпАП). При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, у тому числі і доводами апеляційної скарги.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння безпосередньо закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і проведення такого огляду.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

Зважаючи, що ОСОБА_3 не висловлював будь-якої незгоди з результатом огляду, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксовано процесу розпечатування одноразового мундштука, оскільки у поліцейських відсутній обов`язок проводити відео фіксацію таких дій, а ОСОБА_3 відмовився скористатись своїм правом пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я при незгоді з показниками т/з.

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги щодо відсутності т/з Alcotest 6810 у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, так як підставою для експлуатації ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, відомості про який внесені до Реєстру, що відповідає вимогам закону, який безпосередньо регулює відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності. При цьому сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017, тобто після набрання чинності законом, яким введені нові правила оцінки відповідності та повірки ЗВТ.

Також безпідставними є і доводи апеляційної скарги про невірність показань термометру газоаналізатора температурі навколишнього середовища, оскільки він вказує температуру приладу, який зберігався в автомобілі працівників поліції, а твердження про не відсторонення від керування т/з спростовуються відеозаписом, згідно якого поліцейський заборонив ОСОБА_3 керувати автомобілем.

Доводам апеляційної скарги про невірне зазначення автомобільного номеру в протоколі надана належна правова оцінка суддею суду першої інстанції, яка зазначила, що зазначення літери «Н» замість «М» є явною технічною помилкою і вказаний недолік не є істотним, внаслідок чого і не тягне за собою визнання протоколу недопустимим як доказ чи недійсним як процесуальний документ. При цьому убачається, що вказана літера викладена неоднозначно, т. я. почерку поліцейського є недостатньо розбірливим.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що досліджені докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 14.01.2020 відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.