Провадження № 33/4820/552/20
Справа № 686/1279/20 Головуючий в 1-й інстанції Марцинкевич С. А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., захисника Поповича В.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Поповича В.Й. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 30 грудня 2019 року о 23 год. 50 хв. по вул. Пілотській, 4, в м. Хмельницькому, керував автомобілем "ВАЗ 2108", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі захисник Попович В.Й. просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, чим він був позбавлений права на здійснення захисту особисто чи з участю захисника, а тому уважає постанову суду незаконною і необгрутованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Поповича В.Й., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , постанову ним отримано лише 10.08.2020 року, що підтверджується відповідним написом на внутрішній стороні обкладинки справи, а тому він не зміг своєчасно підготувати і подати апеляційну скаргу з поважних та незалежних від нього причин, а тому цей строк йому слід поновити.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 301442 від 31 грудня 2019 року вбачається, що 30.12.2019 року о 23 год. 50 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Пілотській, 4, водій ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер та в медичному заклад, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.2).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі, на що, останній, відмовився (а.с. 3, 4).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі день та час, був зупинений працівниками поліції, оскільки в автомобілі не горіли задні габаритні ліхтарі. Під час розмови, поліцейський каже до водія, що від нього чути запах алкоголю та пропонує йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 погоджується. Вказує, що посвідчення водія забув, пропонує поліцейському вирішити питання. Згодом, від проходження огляду, на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовляється, що було чітко відображено на відеозаписі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Твердження сторони захисту про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення, без участі ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса, під якою у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з місцем та часом розгляду справи, і як убачається з матеріалів справи, саме в цей день та час відбулося судове засідання. А тому, немає підстав вважати, що було порушено право, останнього, на захист, зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та на правову допомогу.

Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захиснику, як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої права в апеляційній інстанції він реалізовував, скориставшись правовою допомогою. Його захист здійснював захисник Попович В.Й., під час судового засідання, який давав пояснення та докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, виконував інші дії відповідно до укладеної із ОСОБА_1 угоди, а тому право на участь в судовому засіданні та на захист його інтересів поновлено в апеляційній інстанції.

Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Невизнання ним своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Поповичу В.Й. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2020 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша