Номер провадження: 33/813/1240/20
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., одноособово, за участі секретаря Дубрянської Н.О., з участю Кірова С.С., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2020 року (одноособово суддя Прохоров П.А.) в адміністративній справі

про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає в АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2020 року закрито провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) з підстав п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не погодився із постановою суду від 21.09.2020 року і 28.09.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від 21.09.2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

На неодноразові звернення до інформаційного центру Київського районного суду м. Одеси він отримував відповідь, що дата судового засідання ще не призначена, станом на 17.09.2020 року працівники суду повідомили, що згідно даних АСДС по справі № 947/19241/20 відносно ОСОБА_1 рішення не прийняте і не призначена дата судового засідання. На сайті суду, станом на 18.09.2020 року, також була відсутня дата судового засідання по справі № 947/19241/20. 22.09.2020 року він звернувся до інформаційного центру суду і отримав відповідь, що справа розглянута 21.09.2020 року.

Розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, порушив вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно зі ст. 245 КУпАП (80732-10) суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Порушення процесуальних норм права є суттєвим, оскільки суд позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії КИ № 027756 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, але він не визнає себе винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна повинно бути реалізовано шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, проте у протоколі серії КИ № 027756 від 09.07.2020 не конкретизовано, яким шляхом було викрадене майно УПП в Одеській області.

З відеозапису, який наявний у матеріалах справи, вбачається, що він взяв фільтр-подовжувач не зі шухлядки столу, а вимкнув із розетки та взяв його, коли той лежав біля столу, тому зазначена у протоколі інформація у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення», не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

У протоколі серії КИ № 027756 від 09.07.2020 в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначено, що ОСОБА_1 спричинив УПП в Одеській області ДПП матеріальну шкоду на суму 93 гривні, але у графі «потерпілий» таку особу не зазначено, що є порушенням Наказу МВС № 1376 від 06.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

Відповідно до Глави 6 КУпАП, ст. 51 КУпАП відноситься до правопорушень, що посягають на власність. Виходячи із протоколу серії КИ № 027756 від 09.07.2020 УПП в Одеській області було спричинено майнову шкоду, але в матеріалах справи відсутні будь-які заяви про вчинення адміністративного правопорушення або повідомлення на лінію «102» щодо скоєного правопорушення. Тобто можна дійти висновку, що офіційно відсутні підстави для складання відносно нього адміністративного протоколу.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 11 від 23.05.2015 «Про затвердження Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку для суб`єктів державного сектору», фільтр-подовжувач є основним засобом УПП в Одеській області та повинен мати інвентаризаційний номер. До протоколу серії КИ № 027756 від 09.07.2020, надано довідку ДПП про вартість фільтра-подовжувача - 93 грн., однак відсутня будь-яка інформація про наявність інвентаризаційного номеру на фільтрі-подовжувачі, його перебування на балансі (у власності) УПП в Одеській області. Тому можна дійти висновку, що фільтр-подовжувач, без інвентаризаційного номеру, не є власністю УПП в Одеській області ДПП і вказаному державному органу не завдано майнової шкоди.

У своїх поясненнях він зазначив, що взяв фільтр-подовжувач на першому поверсі адміністративної будівлі УПП в Одеській області ДПП та відніс його на третій поверх до кабінету № 311 де встановив та використовував у службових цілях, а 08.05.2020 року повернув на те місце, звідки взяв. Тобто він не мав на меті та умислу здійснити викрадення чужого майна, фільтр-подовжувач взяв у службових цілях, що говорить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Постанова суду першої інстанції від 21.09.2020 року підлягає скасуванню з таких підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…. (ст. 251 ч.1 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути притягнута до відповідальності у строки, встановлені ст. 38 КУпАП. По закінченню зазначених строків, особа може заявити відповідне клопотання про закриття провадження в адміністративній справі.

ОСОБА_1 не погоджується зі постановою суду від 21.09.2020 року про закриття провадження в адміністративній справі з підстав п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП), оскільки вважає, що він не є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається наступне.

09.07.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №027756 про те, що 29.04.2020 року о 16 год. 38 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись в адміністративній будівлі УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, з шухляди стола розташованого в коридорі загального користування, таємно викрав фільтр-подовжувач на 5 гнізд довжиною 5 метрів, чим спричинив УПП в Одеській області ДПП матеріальну шкоду на суму 93 гривні і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП (а.с.1).

Протокол серії КИ №027756 від 09.07.2020 року не зазначає потерпілого і свідків правопорушення, у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він не мав наміру привласнити подовжувач, взяв його для використання у службовій діяльності. До протоколу додані: рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП Стокич К. від 09.07.2020 року про проведення службового розслідування; довідка про вартість фільтра подовжувача; пояснення ОСОБА_1 від 07.07.2020 року; пояснення ОСОБА_2 від 09.07.2020 року; пояснення ОСОБА_3 від 07.07.2020 року; диск з відеозаписом; посвідчення на ім`я ОСОБА_1 (а.с.1-8).

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати- тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ст. 51 ч.ч.1,3 КУпАП).

Чужим слід визнавати майно, яке не перебуває у власності чи законному володінні винного.

Протокол серії КИ №027756 від 09.07.2020 року зазначає, що 29.04.2020 року, ОСОБА_1 , знаходячись в адміністративній будівлі УПП в Одеській області ДПП з шухляди столу, розташованого в коридорі загального користування таємно викрав фільтр-подовжувач, чим спричинив УПП в Одеській області ДПП матеріальну шкоду на суму 93 гривні.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що фільтр-подовжувач станом на 29.04.2020 року перебував на балансі (у власності) УПП в Одеській області.

Об`єктом правопорушення за ст. 51 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, всупереч вимог ст. 280 КУпАП, не сприяв повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №027756 від 09.07.2020 року зазначає, що «29.04.2020 о 16 год. 38 хв., гр. ОСОБА_1 таємно викрав фільтр-подовжувач…, чим спричинив УПП в Одеській області ДПП матеріальну шкоду на суму 93 гривні і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП» (а.с.1).

У постанові суду від 21.09.2020 року зазначено, що «З представленого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , знаходячись в адміністративній будівлі УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, з шухляди стола, розташованого в коридорі загального користування, таємно викрав фільтр-подовжувач 5 метрів. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності…» (а.с.19).

Між тим, ні протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №027756 від 09.07.2020 року, ні постанова суду від 21.09.2020 року не зазначають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме, яким чином вчинена дрібна крадіжка: шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, у тому числі, суть адміністративного правопорушення (ст. 256 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №027756 від 09.07.2020 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не зазначає суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке утворює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Разом з тим, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 , повно та всебічно не дослідив письмові докази і не надав їм належної оцінки, залишив поза увагою викладену у протоколі про адміністративне правопорушення фабулу адміністративного правопорушення, яка не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо змісту та обґрунтованості не відповідає вимогам ст. 251, 252, 283 КУпАП.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (грудень 2020 року) спливли строки, передбачені ст. 38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки подія мала місце 29.04.2020 року, що виключає можливість надіслання протоколу для дооформлення органу, який його складав.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови і закриття справи (ст. 293 КУпАП).

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, тобто не доведено складу адміністративного правопорушення за ст. 51 ч.1 КУпАП, провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 293, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2020 року - скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з підстав п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 11.01.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко