Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1815/20 Головуючий у 1-й інст. Скітневська О. М.
Категорія ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

секретаря Білоус Т.А.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Левківського С.В.,

прокурора Зозулі Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого сільським головою Гладковицької сільської ради Овруцького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено судом та зазначено у постанові суду, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження №14-П від 02.04.2019 року про прийняття на роботу своєї дружини ОСОБА_2 на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки з 02.04.2019 року з посадовим окладом згідно штатного розпису, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час винесення та підписання розпорядження №14-П від 02.04.2019 року щодо прийняття на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження №3-В від 15.05.2020 року «Про надання відпустки прибиральнику території, підсобному робітнику сільської ради ОСОБА_2 », чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час винесення та підписання розпорядження №3-В від 15.05.2020 року щодо надання щорічної відпустки своїй дружині ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП..

Враховуючи, встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП та ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» доведена та наклав на нього стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи. Зазначає, що судом першої інстанції при постановленні рішення було порушено ст.38 КУпАП, а саме строки притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, судом не було встановлено дату виявлення правопорушень. Вказує, що проведена органами Національної поліції перевірка була неправомірною, оскільки жодного повідомлення на предмет корупції вони не отримували. Стверджує, що депутати сільської ради були обізнані про те, що на посаді прибиральниці та підсобного працівника буде працювати його дружина, окрім того в законі є пряма норма, яка вказує на можливість працювати близьким родичам в сільській місцевості. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки його дії не відповідають змісту терміну «корупція», а тому їх неможна визнавати корупційним правопорушенням.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката в підтримання апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, обов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що вина останнього є доведеною та підтверджується матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є сільські голови.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-7 частиною 1, статтею 172-7 частиною 2 КУпАП.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , будучи сільським головою Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області підписав розпорядження №14-П від 02.04.2019 року про прийняття своєї дружини ОСОБА_2 на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки з 02.04.2019 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Крім цього, ОСОБА_1 підписав розпорядження №3-В від 15.05.2020 року «Про надання відпустки прибиральнику території, підсобному робітнику сільської ради ОСОБА_2 », яким визначено головному бухгалтеру провести відповідні розрахунки та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати, тобто ОСОБА_1 , використовуючи свої представницькі повноваження, діяв всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції».

Наведені в протоколах обставини підтверджуються наявними матеріалами, які містяться у справі: рішенням № 1-1/15 першої сесії сьомого скликання Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 06.11.2015 року (а.с.18), (а.с.51), (а.с.85), (а.с.117), розпорядженням Гладковицького сільського голови № 14-П (а.с.19), (а.с.52), (а.с.86), (а.с.118), заявою ОСОБА_2 про прийняття на роботу (а.с.20), (а.с.53), штатним розписом (а.с.21), (а.с.54), заявою про надання відпустки (а.с.87), (а.с.119), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.22-23), (а.с.55-56), (а.с.89-90), (а.с.121-122).

Таким чином, під час розгляду, підготовки та підписання розпоряджень, які стосувалися дружини ОСОБА_1 , у нього був наявний приватний, а саме майновий інтерес, зумовлений бажанням покращити матеріальне становище близької особи - дружини та в цілому своєї сім`ї. Між приватним інтересом ОСОБА_1 та його повноваженнями, які визначені законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виникла суперечність, що має вплив на об`єктивність та неупередженість прийняття відповідних розпоряджень. Така суперечність в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що депутати сільської ради були обізнані про те, що на посаді прибиральниці та підсобного працівника буде працювати його дружина, окрім того в законі є пряма норма, яка вказує на можливість працювати близьким родичам в сільській місцевості, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 , як сільський голова, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження №14-П від 02.04.2019 року про прийняття на роботу своєї дружини ОСОБА_2 та під час видання розпорядження №3-В від 15.05.2020 року «Про надання відпустки прибиральнику території, підсобному робітнику сільської ради ОСОБА_2 ». Щодо наявності в Законі України «Про запобігання корупції» норми, яка вказує на можливість працювати близьким родичам в сільській місцевості, слід зазначити, що вказане не нівелює вимогу щодо заборони вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів. Крім того, факт неповідомлення НАЗК про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 особисто підтвердив у своїх письмових поясненнях (а.с.22, 90) та в судовому засіданні апеляційного суду.

Вказання апелянтом на те, що проведена органами Національної поліції перевірка була неправомірною, оскільки жодного повідомлення на предмет корупції вони не отримували є безпідставними, оскільки перевірка проводилась Управлінням стратегічних розслідувань в Житомирській області, відповідно до Положення про Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року №17, яким визначено завдання Управління, зокрема, протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України (а.с.26).

Посилання апелянта на роз`яснення Міністерства юстиції України від 04.05.2017 року, згідно якого Національна поліція не має права здійснювати перевірку органів місцевого самоврядування на предмет корупції, якщо на те немає конкретних причин, є безпідставним, оскільки вказане роз`яснення стосується звернення Української асоціації районних та обласних рад від 21.04.2017 року та не стосується даної справи (а.с. 171). Крім того, вказане роз`яснення було надано до утворення у 2019 році Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, територіальним органом якого і проводилась перевірка в даному випадку.

Вказання апелянта на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення було порушено ст.38 КУпАП, а саме строки притягнення до адміністративної відповідальності, не ґрунтується на законі з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП (в редакції з 19.04.2020 року) адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 датою виявлення вказаних адміністративних правопорушень слід вважати дату складання протоколів, тобто 18.06.2020 року, дата вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП 02.04.2019 року, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП 15.05.2020 року.

Таким чином, стягнення за вчинення зазначених адміністративних правопорушень накладено судом на ОСОБА_1 в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказання апелянтом на те, що його дії не відповідають змісту терміну «корупція», а тому їх неможна визнавати корупційним правопорушенням, є безпідставним, оскільки як встановлено судом першої інстанції та при апеляційному розгляді, дії ОСОБА_1 охоплюються диспозицією ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, яка міститься в Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначеного Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

При апеляційному розгляді справи, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова