Провадження № 3/331/217/2020
Єдиний унікальний номер № 331/338/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., за участю прокурора Якубіної Т.В., розглянувши матеріал, який надійшов від старшого оперуповноваженого в особливо важних справах 6-го відділу протидії корупції управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітана поліції Богуна М.П. про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області 02 вересня 2003 року; працевлаштованої на посаді Виконуючої обов`язки старости Новоолександрівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, працевлаштованої (на момент вчинення правопорушення) на посаді Секретаря Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, державна реєстрація місця проживання якої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 5 від 03 січня 2020 року: з 15.04.2016 року наказом директора Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 14.04.2016 № 24-0 ОСОБА_1 , було призначено на посаду головного спеціаліста відділу у справах сім`ї та дітей Департаменту, зі збереженням 9 рангу державного службовця.

В цей же день, ОСОБА_1 , ознайомлена з правилами етичної поведінки державних службовців, про що поставила свій підпис.

17.03.2016 ОСОБА_1 , була ознайомлена з вимогами та обмеженнями, щодо прийняття та проходження державної служби, в тому числі із Законам України «Про запобігання корупції» та «Державну службу», шляхом підписання примірнику відповідного попередження.

Наказом директора Департаменту від 30.06.2016 року № 124 «Про заходи, пов`язані з введенням в дію штатного розпису» відділ у справах сім`ї та дітей Департаменту, перейменовано у відділ оздоровлення, сімейної, тендерної політики та торгівлі людьми ДСЗН ЗОДА.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу оздоровлення, сімейної, тендерної політики та торгівлі людьми Департаменту захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації є державним службовцем, та відповідно до гі. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАГІ та п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6

КУпАП.

10.01.2018 року наказом № 02-0 від 10.01.2018 «Про звільнення за переводом ОСОБА_1 » останню звільнено з посади головного спеціаліста відділу оздоровлення, сімейної, тендерної політики та протидії торгівлі людьми Департаменту за переведенням у зв`язку з обранням на виборчу посаду секретаря Григорівської сільської ради Запорізького району.

В той же день, 10.01.2018 року ОСОБА_1 , була ознайомлена про необхідність подання декларації згідно зі статтею 45 «Фінансовий контроль» ЗУ «Про запобігання корупції» у зв`язку зі звільненням з посади державної служби, шляхом підписання форми попередження.

Згідно ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 - го квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, ОСОБА_1 подана 05.04.2018 шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, що відповідно є порушенням строків визначених статтею 4 ЗУ «Про запобігання корупції».

Під час опитування ОСОБА_1 , остання повідомила, що в березні місяці 2018 року вона багаторазово намагалась зайти до свого електронного кабінету на сайті НАЗК, щоб подати щорічну декларацію за 2017 рік, однак система її не пропускала.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції від № 44-05/52266/19, у 2018 році дії ОСОБА_1 у інформаційно - телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» датуються з 05.04.2018 року, а факт подання декларації датований 05.04.2018 об 15 годині 32 хвилини.

Тобто, ОСОБА_1 , як того вимагають положення ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», вчасно не подано декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинено адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1 72-6 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучі, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також, згідно абз. 14 ч. 1 сг. 1 нього ж Закону, суб`єктом декларування, у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення правопорушення є - Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, розташованого за адресом: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 48, оскільки саме у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 , на посаді головного спеціаліста відділу оздоровлення, сімейної тендерної політики та протидії торгівлі людьми ДСЗН, виник обов`язок дотримуватись вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, тобто 05.04.2019 р.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до сг. 251, 252 КУпАП є 19.12.2019 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати па права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Факт правопорушення підтверджується:

-Поясненням гр. ОСОБА_1 ;

-Копією листа ДСР НПУ № 547/55/02-2019 від 1 8.1 1.2019;

-Копією листа НАЗК № 44-05/73876/19 від 11.10.2019;

-Копією повідомлення НАЗК про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік;

-Послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 ;

-Копією наказу Департаменту соціального захисту населення № 24-0 від 14.04.2016;

-Копією особової картки державного службовця ОСОБА_2 ;

-Копією наказу Департаменту соціального захисту населення № 02-0 від 10.01.2018;

-Копією попередження, щодо необхідності подання декларації від 10.01.2018;

-Копією попередження, щодо ознайомлення із правилами етичної поведінки державних службовців від 15.04.2016;

-Копією попередження про встановлені ЗУ «Про державну службу» та «Про запобігання корупції обмеженнями» від 17.03.2016;

-Копією розпорядження «Про затвердження Положення про ДСЗП ЗОДА»; Копія положення про ДСЗН ЗОДА;

-Копією паспорту гр. ОСОБА_1 ;

-Витягом з веб/порталу сторінки публічної частини інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» сайту «public.nazk.gov.ua/search» відносно ОСОБА_1 ; Декларацією особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за 2017 рік;

Для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, які були призначені на 04.02.2020 року, 13.02.2020 та 27.02.2020 року, - ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законодавством порядку шляхом надіслання судових повісток. В матеріалах справи містяться три поштових повідомлення, які свідчать про те, що 30.01.2020 року, 06.02.2020 року та 17.02.2020 року ОСОБА_1 судові повістки отримала. Заяв, клопотань від ОСОБА_1 про відкладення, перенесення дати розгляду справи, будь яких інших до суду не надходило. Таким чином, ОСОБА_1 повторно, для участі в розгляді справи в суд не з`явилася. Крім того, відомості про час та місце розгляду справи розміщені на офіційному сайті Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним.

За таких обставин. з урахуванням положень ст. 1, ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення в статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити їй стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку прокурора, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, будучи згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також, згідно абз. 14 ч. 1 сг. 1 нього ж Закону, суб`єктом декларування, у порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подала її несвоєчасно, лише 05.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700 - VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд, вислухав думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідним є несвоєчасне подання без поважних причин декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено: в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.№ 6), фактичним днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією вказано: 19.12.2019 року.

Суд критично ставиться до вказаної дати, оскільки, відповідно до Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконування функцій держави або місцевого самоврядування з Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації до Національного агентства з питань запобігання корупції за № 03.2-40/489 від 03.04.2018 року, станом на 03.04.2018 року був «… встановлений факт неподання станом на 03 квітня 2018 року декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, а саме: щорічної декларації за 2017 рік» ОСОБА_1 (а.с. № 13).

Відповідно до п. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Пунктом 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вислухав думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов до висновку необхідності закриття провадження по справі, відповідно до п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки на момент розгляду справи сплинули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки з дня виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, минуло більше трьох місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 38, 11, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суд - п о с т а н о в и в:

На підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-закрити провадження у справі про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій