Номер провадження: 33/813/1061/20
Номер справи місцевого суду: 3-5716/2010
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мандрика В.О.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, інваліда 3-ї групи, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України,

встановив:

зазначеною постановою суду 1-ої інстанції відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП о 18 годині 00 хвилин, 17.05.2010 року у дворі будинку АДРЕСА_2 .

В обґрунтування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд зазначив, що вирішити питання про наявність чи відсутність факту адміністративного правопорушення може лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. Також, в постанові зазначено, що за клопотанням ОСОБА_1 із Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було витребувано додаткові матеріали, а саме копію службової перевірки, за результатами якої їй було надано відповідь №38/1-21-С від 25.01.2016 року. Так, висновком по матеріалам перевірки ЄО №442 від 11.01.2016 року, встановлено відсутність правопорушень громадського порядку протягом травня 2010 року за адресою вул. Головківська, 62 та зазначено, що в ході роботи за заявою, згідно журналу реєстрації протоколів про адміністративне правопорушення порушень за вказаною адресою не виявлено. Суд послався на те, що відсутність реєстрації протоколу про адміністративне правопорушення в журналі реєстрації протоколів органу внутрішніх справ (Національної поліції) не заперечує того факту, що вказаний протокол був складений за фактом вчинення адміністративного правопорушення, адже відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року, судом було допитано ряд свідків, які підтвердили факт скоєння адміністративного правопорушення, а також дільничний інспектор ОСОБА_2 дав пояснення щодо обставин складання ним протоколу про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові районного суду від 21.07.2020 року зазначено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та визнання незаконними дій правоохоронних органів щодо притягнення її до адміністративної відповідальності не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тому воно не має преюдиційного значення для суду щодо допустимості доказів, у зв`язку з чим суд не вважає наведені ОСОБА_1 обставини нововиявленими.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018року задоволено її адміністративний позов, дії працівників Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області відносно ОСОБА_1 визнано незаконними. Таким чином, зазначеним рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що вона була незаконно піддана переслідуванню в порядку адміністративного судочинства.

Також зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»). Оскільки провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин. На підставі викладеного вказує, що відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, відповідно до ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку, внаслідок незнання про існування таких обставин, тому враховуючи аналогію права, з урахуванням того, що згідно пояснень ОСОБА_1 саме суд першої інстанції першим допустив помилку внаслідок незнання про існування обставин, які стали підставою для звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, така заява повинна розглядатись саме судом першої інстанції.

На підставі викладеного апелянт вказує, що суд невірно тлумачить предмет рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року, яким визнано дії працівників міліції щодо складання протоколу про адміністративного правопорушення - незаконними. Зазначене рішення винесено на підставі доказів, наданих їй ГУНП України в Одеській області за архівними матеріалами та інших доказів про те, що факт правопорушення за адресою АДРЕСА_2 у травні 2010 року - не мав місця.

В оскаржуваному рішенні судом не застосовано аналогію права та не взято до уваги всі наявні докази, які вказують на необхідність перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами.

Просить постанову районного суду скасувати, задовольнити її заяву про перегляд постанови районного суду від 31.08.2010 року за нововиявленими обставинами, скасувати його і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, суд дійшов до висновку про таке.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року встановлено, що о 18 годині 00 хвилин, 17.05.2010 року, ОСОБА_1 знаходячись у дворі дому №62 по вул. Головківській в м. Одесі, діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин з мешканцями квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, безпричинно влаштувала сварку та вживала нецензурну лайку на адресу мешканців квартири АДРЕСА_3 , цього ж будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Зазначене рішення було оскаржено в апеляційному порядку та залишено без змін.

Рішенням Малиновського районного суду 11.12.2018 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання дій незаконними; визнано дії правоохоронних органів Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у 2010 році незаконними. У своєму рішенні суд послався на той факт, що у 2016 році офіційною службовою перевіркою Національної поліції України за зверненням ОСОБА_1 встановлено, що факт адміністративного правопорушення у травні 2010 році за адресою м. Одеса, вул. Головківська, 62 не мав місця, що підтверджується листом Хмельницького ВП №38/1-21-С від 25.01.2016 року (а.с. 27).

Після чого, ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року, яка була повернута апеляційним судом 24.09.2019 року на тій підставі, що її заяву щодо скасування постанови за нововиявленими обставинами повинен розглядати суд першої інстанції, який першим допустив помилку.

Як вже зазначено, постановою Малиновського районного суду від 21.07.2020 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року за нововиявленими обставинами за наведеними вище обґрунтуваннями. При цьому районний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , одночасно не заперечував права особи на звернення до суду із заявою про перегляд постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за нововиявленими обставинами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про слушність доводів апеляційної скарги, оскільки існують нововиявлені обставини, які виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України, та які не були відомі суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»). Оскільки провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до абз.1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП до повноважень органів внутрішніх справ (Національної поліції) віднесено складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, за результатами звернення ОСОБА_1 до зазначених уповноважених органів Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області їй було надано відповідь про відсутність відомостей про складання відносно неї у встановленому законом порядку протоколу про адміністративне правопорушення щодо подій 17.05.2010 року за адресою АДРЕСА_2 (а.с.27,28).

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що в органах поліції відсутні відомості щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 17.05.2010 року підтверджуються рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 на підставі результатів службової перевірки Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відповідно до відповіді №38/1-21-С від 25.01.2016 року. Так, висновком перевірки ЄО №442 від 11.01.2016 року, встановлено відсутність правопорушень громадського порядку протягом травня 2010 року за адресою вул. Головківська, 62 та зазначено, що згідно журналу реєстрації протоколів про адміністративне правопорушення правопорушень за вказаною адресою не виявлено (а.с.40,41,44-46).

Зазначені обставини вказують на те, що оскільки уповноваженим на притягнення до адміністративної відповідальності органом надано офіційне підтвердження відсутності складання у передбаченому законом порядку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 стосовно подій 17.05.2010 року за адресою вул. Головківська, 62, тобто, відсутності у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод висунутого у передбаченому законом порядку обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, ці обставини дійсно є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, які не були відомі суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті.

Вказані обставини є безумовною підставою для скасування судового рішення, як постановленого за відсутністю висунутого у передбаченому законом порядку обвинувачення.

Доводи оскаржуваної постанови суду про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з посиланням на те, що відсутність реєстрації протоколу про адміністративне правопорушення в журналі реєстрації протоколів органу внутрішніх справ (Національної поліції) не заперечує того факту, що вказаний протокол був складений за фактом вчинення адміністративного правопорушення, адже відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року, судом було допитано ряд свідків, які підтвердили факт скоєння адміністративного правопорушення, а також дільничний інспектор ОСОБА_2 дав пояснення щодо обставин складання ним протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки за відсутності висунутого у передбаченому законом порядку обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення розгляд судом таких матеріалів не може тягнути за собою визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, адже законом на суд не покладено обов`язків збирання доказів, як це випливає із зазначеного твердження суду.

Також не може погодитись апеляційний суд з твердженнями оскаржуваної постанови районного суду від 21.07.2020 року про те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та визнання незаконними дій правоохоронних органів щодо притягнення її до адміністративної відповідальності не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тому воно не має преюдиційного значення для суду щодо допустимості доказів з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У такому провадженні ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності та визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, однак пізніше саме рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 визнано незаконними дії правоохоронних органів щодо притягнення її до адміністративної відповідальності і встановлено порушення її прав, як людини і громадянина у зв`язку з незаконним притягненням її до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, зазначені висновки оскаржуваної постанови суду є голослівними, необгрунтованими та суперечать вимогам закону.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність обставин, які спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та які не були відомі районному суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення по суті.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року за нововиявленими обставинами.

Згідно вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанови районного суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 21.07.2020 року та від 31.08.2010 року відносно неї за ст. 173 КУпАП підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року відносно неї за ст. 173 КпАП України за нововиявленими обставинами скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року відносно неї за ст. 173 КпАП України за нововиявленими обставинами - задовольнити

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КпАП України скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик