Справа № 308/8131/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
18.11.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Боднарюк К.В., в інтересах ОСОБА_1 ,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року
ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин Румунії, румун,
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України у виді штрафу в розмірі 170000,00 (сто сімдесят тисяч грн. 00 коп.) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови, 30.07.2020 о 06 год. 39 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав вантажний фургон марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак Румунії НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який їхав із Німеччини в Україну у приватних справах. Формою проходження митного контролю гр. Румунії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «червоний коридор». Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 04.06.2019 через пункт пропуску «Порубне Сірет» митного поста «Вадул-Сірет», Чернівецької митниці ДФС гр. Румунії ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Франції НОМЕР_3 . Станом на 30.07.2020 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на митній території України. У поясненні громадянин Румунії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), підтвердив факт ввезення транспортного засобу на територію України. Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного легкового автомобіля марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , становить 6900 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 30.07.2020 становить 191 038,23 грн. (сто дев`яносто одна тисяча тридцять вісім грн. 23 коп.). Цими діями громадянин Румунії ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI», моделі «A6», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Франції НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб.
На вказану постанову адвокатом Боднарюк К. В., в інтересах ОСОБА_1 , раніше (шляхом здачі в поштове відділення 13.10.2020) вже було подано апеляційну скаргу, однак постановою Закарпатського апеляційного суду від 22.10.2020 апеляційну скаргу повернуто адвокату Боднарюку К. В. як особі, що її подала, разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Вказана постанова апеляційного суду мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження постанови винесеної 08.09.2020 закінчився 18.09.2020. У зв`язку з цим апеляційна скарга адвоката Боднарюка К.В. подана 13.10.2020 із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження повернута апелянту. При цьому адвокат Боднарюк К.В. вважав строк апеляційного оскарження не пропущеним, що не відповідало змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо початку відліку строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження судового рішення в справах про адміністративні правопорушення розпочинається саме з моменту винесення судового рішення, а не з моменту отримання особою його копії.
Після цього адвокат Боднарюк К.В. повторно подав апеляційну скаргу, шляхом її здачі в поштове відділення 04.11.2020 та одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_7 не був присутній під час розгляду справи, про винесену постанову йому стало відомо 05.10.2020. Посилаючись на незаконність постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України порушення митних правил.
Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Боднарюку К. В. з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Як убачається з матеріалів справи оскаржувана постанова винесена 08.09.2020, що відповідно до вищенаведених норм свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження закінчився 18.09.2020.
Із наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_7 убачається, що останньому було повідомлено, що справа буде розглядатися Ужгородським міськрайонним судом 08.09.2020 об 11 год. (а. с. 7).
При цьому, інформація про час та місце розгляду справ міститься на офіційному веб-сайті «Судова влада».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03). Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Як вбачається із апеляційної скарги, поданої повторно адвокатом Боднарюком К. В. таку здано в поштове відділення 04.11.2020, що у свою чергу свідчить про пропущення адвокатом Боднарюком К. В. передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 08.09.2020.
Адвокат Боднарюк К.В., реалізуючи своє право на апеляційне оскарження та подаючи первісну апеляційну скаргу, не порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
При цьому враховується той факт, що ОСОБА_7 , не з`явився без поважних причин на розгляд справи, призначений на 08.09.2020, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не виявляв наміру вживати заходів у розумні інтервали часу, щоб дізнатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи.
Беручи до уваги наведені вище обставини в їх сукупності, твердження представника апелянта про те, що про винесення постанови Ужгородського міськрайонного суду від 08.09.2020 не було відомо й стало відомо тільки 05.10.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень є голослівними та необґрунтованими і дана обставина не є поважною причиною пропуску процесуального строку, не позбавляла його можливості в розумні інтервали часу вжити заходів для апеляційного оскарження, своєчасно заявити при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційний суд вважає, що незнання положень законодавства в частині вирішення питань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнано поважною причиною для поновлення пропущеного строку. Незнання тієї обставини, що початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2020 є день її винесення, а не отримання її копії не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
Боднарюк К.В., що діє в інтересах ОСОБА_7 , не навів та не довів обставин, котрі з об`єктивних, незалежних від нього підстав, унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання апеляційної скарги, зумовили її подання лише 04.11.2020.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Тому будь-яких підстав вважати, що строк на апеляційне оскарження захисником ОСОБА_7 адвокатом Боднарюк К. В. пропущено з поважних причин немає.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги береться до уваги те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах; що зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що строк на апеляційне оскарження постанови від 08.09.2020 не пропущено - не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги адвокату Боднарюку К. В. як особі, що її подала, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження без поважних причин.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні клопотання адвоката Боднарюка К.В., поданого в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року відмовити.
Апеляційну скаргу, подану адвокатом Боднарюком К. В. в інтересах ОСОБА_7 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 ) до відповідальності за передбачене ч. 6 ст. 481 МК України порушення митних правил, повернути адвокату Боднарюку К.В. як особі, що її подала, разом із усіма доданими до неї матеріалами, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: