Номер провадження: 33/813/265/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2019 р. відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,а також стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 19.11.2019 р. о 22:20 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Люстдорфській дорозі в м. Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам з огляду на наступне:
- суд не допитав його, свідків та не перевірив сфабриковані свідчення, які надали працівники поліції;
- зазначеної в протоколі вулиці Люстдорфська дорога 170/2 в м. Одесі не існує, з тексту протоколу не зрозуміло, де саме знаходився автомобіль та водій, не були зафіксовані його пояснення та пояснення двох його товаришів по службі, з якими він спілкувався біля свого будинку та за кермом не знаходився;
- суд залишив поза увагою те, що в той день його побили та він звернувся до медичного закладу зі скаргами на головний біль, де пройшов також перевірку на стан сп`яніння;
- письмові пояснення свідків різняться між собою та не містять інформації з приводу того, чи перебував ОСОБА_1 за кермом, чи зупиняли його співробітники поліції та у зв`язку із чим та, окрім того, в поясненнях зазначено, що вони дані власноручно, проте почерк написання ідентичний;
- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в його описовій частині не зазначено кваліфікуючу ознаку, в якому саме встановленому законом порядку (за допомогою технічного засобу на місці або у медичному закладі) водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;
- суд залишив поза увагою те, що він за місцем служби характеризується позитивно та до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 зазначає, що в даному випадку не було доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просить скасувати постанову суду та провадження у справі відносно нього закрити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №151326 від 19.11.2019 р. (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 19.11.2019 р. о 22:20 год. керував транспортним засобом «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Люстдорфській дорозі, 170/2 в м. Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків;
- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3 та 5 відповідно), згідно яких останні були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі;
- поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 4), яка зазначила, що 19.11.2019 р. о 22 год. за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170/2 бачила, як автомобіль ВАЗ під керуванням водія в нетверезому стані їздив дворовою територією та виїжджав на проїзну частину на високій швидкості разом із двома чоловіками теж в нетверезому стані, пізніше співробітниками поліції була встановлена особа водія ОСОБА_1 ;
- відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 6), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та від огляду в медичному закладі.
Посилання ОСОБА_1 про те, що суд апеляційної інстанції не допитав його в судовому засіданні є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з розписки про ознайомлення із правами та обов`язками (а.с. 9) та змісту оскаржуваної постанови суду (а.с. 10) вбачається, що останній був присутній при розгляді справи та надавав пояснення безпосередньо в суді.
Доводи апелянта про те, що суд не допитав свідків апеляційний суд оцінює критично та зазначає, що вимогами чинного КУпАП не передбачено обов`язковості безпосереднього дослідження в судовому засіданні пояснень свідків, для прийняття рішення достатньо дослідження письмових їх пояснень, що й було здійснено судом першої інстанції. Окрім того, ОСОБА_1 не подавав до суду першої інстанції жодних клопотань про виклик в судове засідання свідків та їх допит.
Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що зазначеної в протоколі вул. Люстдорфська дорога 170/2 в м. Одесі не існує, апеляційний суд вважає їх помилковими та наголошує на тому, що така вулиця та номер будинку, відповідно до відкритих джерел інтернет-ресурсу «2гіс.Одеса», в м. Одесі існує.
Водночас, апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що в той день його побили та він звернувся до медичного закладу за допомогою, де пройшов також перевірку на стан сп`яніння з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Проте, відповідно до доданого до апеляційної скарги протоколу №000688 від 20.11.2019 р. (а.с. 16), ОСОБА_1 був оглянутий лікарем за допомогою пристрою «Alcotest 6810» лише 20.11.2019 р. о 16:30 год., тобто зі спливом більш ніж передбачених законом двох годин з моменту складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП 19.11.2019 р. о 23:58 год.
Окрім того, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.
Що стосується посилань апелянта на те, що пояснення свідків різняться між собою, в них не вказано, чи перебував він за кермом та, не дивлячись на зазначення, що вони дані власноручно, почерк написання ідентичний, апеляційний суд такі доводи вважає безпідставними з огляду на те, що почерк написання всіх трьох пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 3-5) не є ідентичним, значно відрізняється один від одного, а свідок ОСОБА_4 в своїх поясненнях зазначила, що бачила, як ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля «ВАЗ 2106» в нетверезому стані.
Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП є голослівними та не відповідають дійсності, оскільки протокол містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою.
Водночас, апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте зазначені обставини не впливають на факт наявності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, зазначені вище докази спростовують доводи захисника та навпаки повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 36, 38, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського рай суду м. Одеси від 20.12.2019 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца