П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2020 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого начальником Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, -

- за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №092399 від 11.12.2019 року ОСОБА_1 11.12.2019 року о 20 год. 00 хв. в дворі буд. №21 по вул. Героїв майдану в м. Бар Вінницької області керував автомобілем марки PEUGEOT 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , в присутності адвоката ОСОБА_2 Д.С., винним себе не визнав, пояснивши суду, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, виконав вимогу працівника поліції та в установленому законом порядку, на підставі направлення поліцейського, пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Тому, протокол не може бути визнаний підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки викладені у ньому обставини не відповідають фактичним обставинам справи. Відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу обґрунтував тим, що він мав сумніви стосовно неупередженості свідків, залучених працівниками поліції для проходження у їх присутності огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки свідки були запрошенні працівниками поліції за допомогою мобільного телефону та з`явилися одразу після їх дзвінка. ОСОБА_1 заявляв про свої сумніви стосовно неупередженості свідків, клопотав про залучення інших свідків, однак, вказані обставини та заяви водія працівники поліції залишили поза увагою. Крім того, огляд ОСОБА_1 проводив лікар закладу охорони здоров`я ОСОБА_3 із застосуванням газоаналізатора Alcotest 6810, який для проведення огляду йому надали працівники поліції, а не газоаналізатором закладу охорони здоров`я, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем КНП «Барська центральна районна лікарня». 11.12.2019 в 21.35 год. він проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на підставі направлення працівника поліції ОСОБА_4 . Перед оглядом він повідомив працівників поліції про неможливість проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки їх технічний засіб газоаналізатор Alcotest не пройшов повірку. Строк дії свідоцтва про державну реєстрацію вимірювального засобу закінчився. Строк дії Сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки газоаналізатора Drager "Alcotest" закінчився. Однак, працівники поліції наполягли на проведенні огляду ОСОБА_1 за допомогою їх технічного засобу, який вони привезли з собою. Газоаналізатор Alcotest працівників поліції показав факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 1,83‰.

Відповідно до вимог ст.. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно до п.2 ч.1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності з п.6 ч.1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 1. поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2. лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.1, п.3, п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, чинні норми законодавства передбачають необхідність у проведені огляду водія на стан сп`яніння саме у випадку керування ним транспортним засобом і з наявністю факту зупинки. Тобто, факт керування та зупинки є необхідними умовами для проведення огляду особи на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначається, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №092399, складеного 11.12.2019 року о 20 год. 20 хв. по вул. Європейській в місті Бар Вінницької області поліцейським СРПП Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП сержантом поліції ОСОБА_5 Ігорем ОСОБА_6 , 11.12.2019 року о 20 год. 00 хв. в дворі буд.№21 по вул. Героїв майдану в м. Бар Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки PEUGEOT 407, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 виконав вимогу працівника поліції, та в установленому законом порядку пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується копією направлення на огляд від 11.12.2019 року, складеного о 21 год. 04 хв. а також висновком щодо результатів медичного огляду від 11.12.2019 року.

Виходячи з викладеного вважаю, що протокол серії ОБ №092399, складений 11.12.2019 року о 20 год. 20 хв. не може бути визнаний підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки викладені у ньому обставини не відповідають фактичним обставинам справи.

Огляд ОСОБА_1 проводився в КНП «Барська ЦРЛ» лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_3 із застосуванням технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6810, який для проведення огляду йому надали працівники поліції, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння.

Факт використання лікарем під час огляду водія технічного засобу, наданого працівником поліції, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься у матеріалах справи а також підтверджено показами лікаря ОСОБА_3 у судовому засіданні.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеного 11.12.2019 року о 21 год. 35 хв. у КНП «Барська ЦРЛ» не вказано повністю прізвище, ім`я та по батькові особи, яка проводила огляд водія, відсутній відбиток штампу закладу охорони здоров`я та відбиток печатки лікаря, а тому даний висновок не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Газоаналізатор Alcotest 6810 зав. №ARBL -0898, відобразив результат тільки з четвертої спроби, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки серії В №005854 та свідоцтва №12-01/2018 про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 6810 зав. №ARBL-0898 пройшов повірку у встановленому законом порядку 12.03.2019 року, свідоцтво чинне до 12.03.2020 року.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік.

Проте, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». А розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. Профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п.п. 3-4 Розділу ІІ) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Нормами частини 2 статті 8 Закон Україну «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З наведеного слідує, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатора «Alcotest 6810» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбечено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. (Зазначене узгоджується із позицією Апеляційного суду Одеської області, викладеною в постанові від 31.08.2018 року в справі №520/5569/18, копію якої додаю до заперечення)

Як вбачається з матеріалів справи, газоаналізатор Alcotest 6810, зав. №ARBL -0898, проходив повірку 12.03.2019 року, а огляд водія ОСОБА_1 було проведено 11.12.2019 року, тобто, через три місяці після спливу встановленого інструкцією з експлуатації шестимісячного строку для повірки даного технічного засобу.

Результат огляду ОСОБА_1 , отриманий в результаті використання газоаналізатора Alcotest 6810 зав. №ARBL -0898, не може бути належним та допустимим доказом враховуючи, що при здійсненні технічного обслуговування даного технічного засобу не було дотримано вимог інструкції з експлуатації.

Пунктом 22 ч.3. Інструкції встановлено,що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за ст. 130 ч. 1 КпАП України стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: