Справа № 735/1423/20р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

смт.Короп 03 грудня 2020 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Грушко О.П., при секретарі Хілько Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Ковпита, Чернігівського району, Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженої, маючої неповнолітню дитину, працюючої продавцем ПП « ОСОБА_2 »,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу АПР18 № 092912, 14 листопада 2020 року, близько 09 год. 25 хв., продавець магазину ПП « ОСОБА_2 » ОСОБА_3 , в с.Шабалинів, Коропського району, Чернігівської області здійснювала торгівлю продуктами харчування не організувавши місце для обробки рук антисептиком, вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місця контакту рук працівників і відвідувачів здійснюється не регулярно, відсутній централізований збір використаних ЗІЗ, відсутній умивальник для миття рук, чим порушила п. 2, п. 8, п. 9 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою не визнала. Пояснила, що антисептик для продавців у магазині був. А для відвідувачів антисептик закінчився перед перевіркою. Вона повідомила про це власницю магазину ОСОБА_2 і та пообіцяла привезти антисептик через одну годину. Вологе прибирання приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів провидить кожні дві години. Факт останнього прибирання не встигла занести в спеціальний зошит. Централізований збір використаних ЗІЗ, а також умивальник для миття рук повинен забезпечити власник магазину.

Заслухавши ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП: Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України: Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 44-3 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складення протоколу), передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до санкції вказаної норми закону, суб`єктами правопорушення є громадяни і посадові особи.

Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку про наступне:

- у випадку виявлення порушень правил щодо карантину людей, допущених у загальнодоступних громадських місцях, відповідальності, за наявності ознак правопорушення, підлягають громадяни, що їх скоїли;

- у випадку виявлення порушень правил щодо карантину людей, допущених суб`єктами господарювання, відповідальності, за наявності ознак правопорушення, підлягають власники або керівники даних суб`єктів господарювання.

Постанова МОЗ України від 09.05.2020 № 17 «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», про порушення якої зазначено у протоколі, передбачає наступне:

Пункт 2: На вході до закладу торгівлі, а також на кожному вході до торговельно-розважального центру необхідно організувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60 % для ізопропілових спиртів та понад 70 % для етилових спиртів.

Пункт 8: Суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності); вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією.

І лише пункт 9 постанови покладає певні обов`язки на працівників, а саме: 9. Працівники повинні: регулярно мити руки з милом або обробляти їх спиртовмісними антисептиками не рідше ніж раз на 3 години, та після відвідування громадських місць, використання туалету, прибирання, обслуговування тощо; утримуватись від контактів з особами, що мають симптоми респіраторних захворювань - кашель, лихоманка, ломота в тілі тощо; самоізолюватись у разі виникнення симптомів респіраторних захворювань.

Але у протоколі не зазначено жодного порушення із перелічених у пункті 9 Постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення вимог Постанови МОЗ України від 09.05.2020 № 17, які зазначені у протоколі, є суб`єкт господарської діяльності, а не найманий працівник.

За таких обставин, у відповідності до ст. 247 КУпАП, справа підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Коропський районний суд.

Суддя О. П. Грушко