ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Данко М.В., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого кухарем ФОП « ОСОБА_2 », визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохoд держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 07.01.2020 р. приблизно о 10 год. 54 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Гольф н.з. НОМЕР_1 по вул. Гагаріна в м. Чернівці в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Справа № 33/822/84/20 Головуючий в І інстанції: Мамчин П.І.

Категорія: ст.130 ч. 1 КУпАП Суддя: Семенюк К .М.

Апелянт вважає, що вказане рішення суду першої інстанції було винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд підійшов формально до вивчення і дослідження обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному, неупередженому її розгляду та з`ясуванні усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, зазначав, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП на місці зупинки його транспортного засобу, поліцейськими у нього не було виявлено жодної ознаки щодо його знаходження у стані алкогольного сп`яніння і що це не було зафіксовано ні в одному із документів, які наявні у матеріалах справи.

Вказував, що на відео, яке знаходиться у матеріалах провадження, відсутній факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і взагалі керування автомобілем і що рішення про відсторонення його від керування транспортним засобом, з подальшою передачею автомобіля іншій особі, працівниками патрульної поліції прийнято не було.

Апелянт звертав увагу і на те, що при проходженні ним тесту на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері (далі - ЧОНД), лікарем-наркологом двічі діставалися із відра раніше використанні мундштуки, які закладалися у пристрій для вимірювання алкоголю і надавались йому для продування.

Також апелянт зазначав, що у службовому автомобілі поліцейських він написав письмові пояснення, а їх зміст був продиктований останніми.

Стверджував, що при винесенні постанови Шевченківським районним судом м. Чернівців щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП він присутнім не був і жодних пояснень не надавав.

Таким чином апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і це є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Данко М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді були повністю дотримані.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_1 , у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за обставин викладених у постанові, повністю доведена наявними у справі доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Зокрема, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 297220 від 07.01.2020 року, що ОСОБА_1 07.01.2020 р. приблизно о 10 год. 54 хв. керував автомобілем марки Фольксваген Гольф н.з. НОМЕР_1 по вул. Гагаріна в м. Чернівці в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку (а. п. 1).

Відповідно до вимог Розділу І, п.2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як встановлено матеріалами справи, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Присутність свідків в даному випадку є необов`язковою.

Тобто, ОСОБА_1 не погодився на проведення такого огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу.

Відтак, у зв`язку із вказаною незгодою останнього, інспектором роти № 4 БУПП в Чернівецькій області - Жанковським С.М. , його було направлено для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я (ЧОНД) у встановленому законом порядку, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним документом, а саме, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.п. 2).

Висновком ЧОНД було підтверджено те, що 07.01.2020 р. водій ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.п.3).

При цьому, із відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що останній особисто в ЧОНД підтвердив про вживання ним спиртного (а.п. 7 - диск).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 від 07.01.2020 р., які наявні у матеріалах справи, ним послідовно та повністю також було викладено суть його правопорушення, в яких останній зазначив, що при святкуванні Свят-вечора 06.01.2020 року він вживав алкогольні напої, а 07.01.2020 року сів за кермо вищевказаного автомобіля та направлявся на роботу і приблизно 0 10 год. 54 хв. він був зупинений працівниками поліції по вул. Гагаріна, 1А (а.п. 4). Вказане було засвідчене особистим підписом ОСОБА_1 .

Крім цього, будь-яких зауважень чи заперечень при їх викладенні, ОСОБА_1 не подавалось.

Таким чином, посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що у службовому автомобілі поліцейських він у своїх письмових поясненнях виклав їх зміст, який йому продиктували працівники поліції є безпідставним і судом апеляційної інстанції до уваги не беруться.

Крім цього, результатом тестування ОСОБА_1 в ЧОНД від 07 січня 2020 року було підтверджено вміст алкоголю у крові останнього, який становив перший раз - 0,39 % проміле, другий раз - 0,38 % проміле (а.п. 7 - диск).

Із вказаними результатами останній погодився, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.п. 7- диск).

Отже, будь-яких сумнівів у достовірності вказаних доказів, апеляційний суд не вбачає.

Разом з цим, заперечення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 факту керування автомобілем 07.01.2020 року, розцінюється, як спосіб уникнення останнього від відповідальності за вчинене ним.

Доводи апелянта про те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП на місці зупинки його транспортного засобу, поліцейськими у нього не було виявлено жодної ознаки щодо його знаходження у стані алкогольного сп`яніння і що це не було зафіксовано ні в одному із документів, які наявні у матеріалах справи є необґрунтованими і спростовуються вищенаведеними доказами, які наявні у матеріалах провадження.

Диспозицією ст. 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування особами транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння.

У відповідності до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто керування особи транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, посилання апелянта на те, що на відео з бодікамер поліцейських, яке знаходиться у матеріалах провадження, відсутній факт його керування транспортним засобом та знаходження у стані алкогольного сп`яніння є безпідставним.

Що стосується твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що при винесенні постанови Шевченківським районним судом м. Чернівців щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП він присутнім не був і жодних пояснень не надавав, то вони є голослівними і до уваги не беруться, оскільки нічим не підтверджені.

Не заслуговують уваги і доводи апелянта про те, що при проходженні ним тесту на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, лікарем-наркологом двічі діставалися із відра раніше використанні мундштуки, які закладалися у пристрій для вимірювання алкоголю і надавались йому для продування, оскільки це не впливає на результат дослідження. Крім цього, із результатами тестування останній погодився, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Що стосується посилань ОСОБА_1 про те, що працівниками патрульної поліції він не відсторонювався від керування транспортним засобом, з подальшою передачею його автомобіля іншій особі, то вони не спростовуються наявною сукупністю у матеріалах справи доказів.

За таких обставин, вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ______________________ К.М. Семенюк

(підпис)

М. П.