Провадження № 3/756/270/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №254181 від 08.12.2019 року, 08.12.2019 року о 22 год. 05 хв. в м.Києві, по пр-ту.Оболонському, 26, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest» або в кабінеті лікаря нарколога, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Судове засідання призначене на 17.01.2020 р. було знято зі складу враховуючи перебування судді Яценко Н.О. на лікарняному, перепризначено розгляд справи на 18.02.2020 р. на 09 год. 40 хв.

18.02.2020 р. за клопотанням гр. ОСОБА_1 з метою надання часу захиснику правопорушника для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до розгляду, суд відклав розгляд справи до 24.02.2020 р. до 14 год. 00 хв.

В судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнавав, свою позицію обґрунтовує тим, що 08 грудня 2019 року, приблизно о 22 год.00 хв. керуючи автомобілем марки Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Оболонський у м. Києві, раптово у автомобіля, тріснула шина лівого переднього колеса, внаслідок чого занесло авто на бордюр, після чого ОСОБА_1 почав повільно перелаштовуватись у правий крайній ряд, щоб припаркуватись. Після паркування водій вийшов із автомобіля, проте невідомі особи, почали насильно заштовхувати його в середину автомобіля, таким чином не даючи його зачинити, та насильно утримували, до приїзду поліції. Водій зазначає, що на місце події, прибув екіпаж патрульних УПП в м. Києві. Один з патрульних спитав чи не вживав ОСОБА_1 спиртні напої, на що той відповів відмовою. При цьому, один із них зачитавши якусь статтю (з якогось кодексу водій не зрозумів про що йдеться) не роз`яснивши їхньої СУТНОСТІ та його прав, в той же час, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою якогось пристрою (прибора). ОСОБА_1 зазначає, що одночасно, привели двох осіб, як пізніше, тобто уже після складення протоколу, стало відомо, що це є поняті, проте в його присутності не було оголошено, що це за люди і що вони мають зробити. Як з протоколу ОСОБА_1 стало відомо, що дані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були запрошені в якості понятих та нібито були свідками, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Однак ОСОБА_1 вказує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, на наявність ознак вживання спиртних напоїв, тим більше що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції при складанні протоколу серії ДПР18 №254181 від 08.12.2019 року, водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ані за допомогою приладу «Alcotest» на місці зупинки ТЗ, ані у лікаря-нарколога.

Судом відмовлено у виклику свідків, інспектора поліції та їх допиті в судовому засіданні, оскільки про факт керування автомобілем водій посилається у своїх письмових поясненнях, вказуючи, що раптово у автомобіля, тріснула шина лівого переднього колеса та на відео зафіксовано місцерозташування танспортного засобу.

Окрім того, свідчення водія відносно того, що автомобілем він не керував спростовується переглянутим в судовому засіданні відео, з якого вбачається, що водій знаходиться саме у відкритому автомобілі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 130 КпАП України відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.6 розділу 1 та п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 року (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та відеоматеріалом з бодікамер АА 00309, АА 00132, АА 00460, АА 00423.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч.1 ст. 130 КпАП України, п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній) на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя