Справа № 439/51/20 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 33/811/579/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Онищука Т.Н. на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 16 січня 2020 року о 00 год. 25 хв. в м. Броди по вул. Майдан Свободи, Львівської області, керував автомобілем Фольксваген Транспортер, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а «Правил дорожнього руху».

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Онищук Т.Н. покликається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи та відповідно був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні і реалізовувати надані йому процесуальні права.

Акценту, що на момент розгляду справи та винесення судом постанови, ОСОБА_1 перебував на лікуванні, що унеможливлювало його участь у розгляді справи.

Звертає увагу на те, що на запит суду щодо проходження лікарем КНП «Бродівська ЦРЛ» ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 , тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством на право проведення огляду на стан сп`яніння, не надано відповідного підтвердження, а підписи лікарів у журналі про проведення навчань, на думку апелянта, не можуть свідчити про таке.

Акцентує, що всупереч практики Верховного Суду, жоден із зазначених у постанові свідків у судове засідання не з`явився та пояснень безпосередньо не надавав. Суд першої, інстанції як на докази винуватості ОСОБА_1 покликається на письмові показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та письмову заяву лікаря Чижа В.Г.

Апелянт вважає, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом переконливо свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2020 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Онищук Т.Н., покликаючись на норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2020 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, та проводити апеляційний розгляд без участі останнього.

Телефонограмою від 02 листопада 2020 року захисник правопорушника був належно повідомлений про час і місце судового засідання та зобов`язався повідомити про таке ОСОБА_1 , однак жоден із них не прибув і клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 375344 від 16 січня 2020 року (а.с.4); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 16 січня 2020 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 5, 6); заявою лікаря КНП «Бродівська ЦРЛ» ОСОБА_2 (а.с.39); актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №42 від 16 січня 2020 року, згідно якого, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 1,76‰, що як вірно зазначено в постанові суду, значно перевищує встановлену допустиму норму в 0,2 ‰ (а.с.24), дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати вказані докази сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки такі є послідовними, логічними та узгоджуються між собою.

Твердження апелянта про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з порушенням вимог передбаченого законом порядку є безпідставними, оскільки, такий здійснювався зі згоди правопорушника та відповідно до норм чинного законодавства.

Окрім цього, згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, місцевим судом були вжиті належні заходи для розгляду справи за участю правопорушника та його захисника і в матеріалах справи наявні дані про їх своєчасне сповіщення про місце і час судового розгляду, однак такими неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи. Наведене, на думку апеляційного суду, вірно розцінено судом першої інстанції як спосіб затягування судового процесу задля уникнення правопорушником відповідальності, а тому покликання в апеляційній скарзі на розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , як на порушення його прав, апеляційний суд вважає безпідставними.

Безпідставним є і покликання захисника правопорушника про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги захисника правопорушника такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення і приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Онищука Т.Н. залишити без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.