Справа №573/2368/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Свиргуненко Ю. М.
Номер провадження 33/816/126/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семишкура С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зі слів не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 січня 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що він 19.12.2019 о 12 год. 08 хв. в м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Крамівська, керував автомобілем ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, агресивна неадекватна поведінка, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, не дослідження і ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, просить скасувати постанову судді, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що матеріали які містяться в справі про адміністративне правопорушення, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог КУпАП та нормативно-правових актів, недотриманням співробітником поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що він не був обізнаний із складанням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не були роз`яснені права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив, що в його присутності прилад «Драгер» поліцейським ОСОБА_3 не пропонувався, що підтверджується також і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Вказує на неправдивість показів інспектора ОСОБА_3 щодо пропонування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер». Такі свідчення суперечать показам свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а також відеозаписом, що вказує на явне порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На переконання ОСОБА_1 , судом не було враховано те, що наведені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, не узгоджуються з приписами п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735. Під час зупинки транспортного засобу співробітник поліції вказував на наявність в нього підозр щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння, проте відомості з цього приводу в протоколі відсутній.

Посилається також на те, що поліцейськими, в супереч вимогам пунктів 8, 12 вказаної Інструкції, не було видано направлення встановленої форми на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що фактично сам поліцейський нав`язував йому необхідність відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як він не міг вказати на порушення, яке стало причиною зупинки транспортного засобу. Натомість він самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семишкура С.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та свій висновок обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що останній 19.12.2019 о 12 год. 08 хв. в м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Крамівська, керував автомобілем ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, агресивна неадекватна поведінка, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22.12.2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не була доведена поза розумним сумнівом.

Зокрема, як в суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду постанови суду, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав повністю та пояснив, що 19 грудня 2019 року в обідній час року разом з дружиною на власному автомобілі ЗАЗ НОМЕР_2 повертався з лікарні та на вул. Крамарівка в м. Ворожба був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що в його автомобілі не горить лівий стоп та брудні номера. Він пояснив, що в дорозі перегоріла лампочка та внаслідок погодних умов забруднився номерний знак, після чого взяв ганчірку та витер його. Надалі, на вимогу інспектора поліції ОСОБА_3 показав посвідчення водія, але в руки останньому його не передавав. Після цього поліцейський вказав на його неадекватну поведінку та свої підозри про можливе перебування його у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що в присутності свідків інспектор поліції ОСОБА_3 не пропонував йому пройти медичне освідування для визначення стану сп`яніння, а він зі свого боку не відмовлявся від його проходження. Після того як інспектор ОСОБА_3 дозволив йому їхати, він відвіз дружину додому, а сам поїхав у лікарню, де приблизно о 15 годині пройшов медичне освідування, під час якого будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліції», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що в разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, співробітники поліцію мають запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу в присутності двох свідків, а в разі відмови у проведенні такого огляду, в найближчому медичному закладі.

Проте, повторно дослідивши додані до матеріалів адміністративної справи докази, а також надані в суді першої інстанції покази свідків та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та інспектора Листопад В.В., апеляційний суд дійшов висновку, що вказаних вимог при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітники поліції не дотримались.

Зокрема, як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , в їх присутності під час документування правопорушення за керування транспортним засобом ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що 19 грудня 2019 року в обідній час він під`їхав до магазину в обідній час та до нього підійшов співробітник поліції та попросив бути свідком. В його присутності інспектор поліції запропонував водію надати документи, на що той попросив вказати причини зупинки. Після чого інспектор поліції зазначив «Я бачу, що він неадекватному стані. Поїдемо на обстеження», після чого водій повторно попросив назвати причину зупинки. Після чого інспектор поліції звернувся до них та зазначив «Бачите, що водій не надає документи і відмовляється їхати на обстеження». Зазначив, що в його присутності інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 пройти лише медичне обстеження.

Крім того, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що під час спілкування, співробітник поліції неодноразово вказував ОСОБА_1 про неадекватність його поведінки та про наявність в нього підозр щодо перебування в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонував проїхати в лікарню.

За таких обставин, з викладеного вбачається, що співробітником поліції не було дотримано встановленого порядку проведення водію огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не пропонувалось пройти такий огляд співробітником поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, що є істотним порушенням.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину відмова у проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, під час зупинки транспортного засобу інспектор поліції вказував ОСОБА_1 про наявність у нього підозр щодо його перебування в стані наркотичного, а не алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, в зв`язку з недотриманням співробітниками поліції встановленого порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятої суддею міськрайонного суду постанови щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.