Справа № 442/8468/19 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 33/811/139/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

На підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.) в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 29 листопада 2019 року о 19 год. 35 хв. керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Рухаючись по автодорозі Східниця-Пісоче в с.Криниця Дрогобицького району Львівської області, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (власник - ОСОБА_4 ). Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810.

Не погоджуючись із рішенням судді міськрайонного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 покликається на те, що 29 листопада 2019 року алкоголю він не вживав, а у попередній день 28 листопада 2019 року він випив пива.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він відмовився, натомість просив відвезти його до медичного закладу, в чому працівниками поліції йому було відмовлено.

На його переконання, поліцейський при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, а наявними у справі доказами не можуть бути спростовані заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 вважає, що в порушення ст.252 КУпАП суд не оцінив представлені докази в сукупності, здійснив це неповно і необ`єктивно, через що припустився необґрунтованого і нічим не підтвердженого висновку про керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Заслухавшиособу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 уточнив свої апеляційні вимоги, вважає постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року незаконною лише в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та просив провадження у справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених судом доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №105787 (а.с.4, 13), схемою місця ДТП (а.с.5,14), письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.6,7, 15, 16), рапортом (а.с.17), фототаблицями (а.с.20-24), що ніким не оспорюється.

Згідно з нормою ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя першої інстанції виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 також складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2019 року серії ОБ№105786 (а.с.3), 29 листопада 2019 року о 19 год. 35 хв. на автодорозі Т-11402 Східниця-Пісоче в с.Криниця ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не вибравши безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся із задньою частиною автомобіля «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння у встановленому порядку здійснювалась за допомогою приладу «Drager» (результат тесту 1, 88‰), чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у його відповідній графі, при цьому зазначив, що вину визнає та просить суворо не карати.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Drager 6810». Відповідно до даних роздруківки з приладу «Drager», ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав значне перевищення допустимої норми - 1,88 %о, що засвідчив своїм підписом (а.с.8, 19).

У своїх письмових поясненнях безпосередньо після настання дорожньо-транспортної пригоди та оформлення адмінматеріалів (а.с.16) ОСОБА_1 зазначив, що перед тим, як сісти за кермо, він вживав алкоголь, а саме горілку у кількості 100 грам, та вину свою визнає, чим спростовуються твердження апеляційної скарги щодо невживання алкоголю та заперечення факту керування автомобілем у стані сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, проходження ОСОБА_1 огляду було добровільним, факт вживання алкоголю і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння останній визнав та не виражав бажання проходити огляд у медичному закладі, жодних зауважень до процедури проходження огляду та його результатів не заявляв, а тому відсутність в протоколі вказівки на наявність свідків не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено в діях працівників поліції істотного порушення вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, які були б підставою для визнання результатів огляду недопустимим доказом та скасування оскаржуваної постанови.

На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Під час призначення адміністративного стягнення суддя першої інстанції в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подав клопотання директора МПП «ЕРЛ» про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу МПП «ЕРЛ».

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Застосування до правопорушника положень ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення, при цьому можливість її застосування передусім залежить від характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Ураховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, ОСОБА_1 як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, однак проігнорував цю заборону, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечує, а також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу та застосування до останнього заходу громадського впливу.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк