Справа №: 653/3251/20
Провадження № 3/653/1929/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2020 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП не відомий, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 жовтня 2020 року о 17.15 год. на КПВВ «Чонгар» 526 км а/д Харків-Сімферополь самовільно залишив місце самоізоляції та намагався виїхати до ТОТ АР Крим чим порушив п.п.3 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, на його адресу відправлялось поштове повідомлення про день та час слухання справи, але до суду повернувся поштовий конверт за закінченням терміну зберігання. Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3КУпАП.

У протоколі серії ВАБ № 406036 від 07 жовтня 2020 року, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній 07 жовтня 2020 року о 17.15 год. на КПВВ «Чонгар» 526 км а/д Харків-Сімферополь самовільно залишив місце самоізоляції та намагався виїхати до ТОТ АР Крим.

Однак, жодних переконливих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 07 жовтня 2020 року о 17.15 год. на КПВВ «Чонгар» 526 км а/д Харків-Сімферополь самовільно залишив місце самоізоляції, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення взагалі не містять жодних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , в протоколі не зазначені свідки події, відсутні їх пояснення, також, відсутні матеріали відео фіксації події, що унеможливлює встановлення судом події та складу адміністративного правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 3, п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, та відсутність у зв`язку з цим в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 44-3, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова