Справа № 509/471/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року смт. Овідіополь

Cуддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року до Овідіопольського райсуду Одеської області з Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшли вищевказані адміністративні матеріали, з яких вбачається, що 14.12.2019 року о 21.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 виражався грубою нецензурною лайкою по відношенню до свого брата ОСОБА_2 , кидався в бійку, чим заподіяв шкоду його психічному здоров`ю (вчинив домашнє насильство), за що відповідальність передбачена ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в жодне судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, телефонограмами, і судом було повно всебічно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи неодноразові відкладення судового розгляду справи у зв`язку із надходженням від ОСОБА_1 заяв про ознайомлення з матеріалами справи, а також його задоволеного клопотання з приводу отримання від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області інформації про складання форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з надсиланням цієї форми суду, однак в останній раз ОСОБА_1 надіслав на адресу суду 27.02.2020 року (за день до судового засідання) чергову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його хворобою та проходженням лікування, яка не приймається судом як поважна причина його неявки, яка направлена на затягування строків розгляду адміністративного протоколу, з врахуванням відсутності належних та документальних, допустимих доказів поважності неявки ОСОБА_1 в судове засідання, а саме доказів своєї хвороби та не можливістю з`явитись в судове засідання з цих підстав, а тому, суд вважає необхідним, з дотриманням строків розгляду вказаних матеріалів, розглянути їх в судовому засіданні за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду адміністративних матеріалів.

Дослідивши адміністративні матеріали та додатково надані суду письмові докази, вважаю, що

в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: рідні брати і сестри;

Згідно з п.п. 3,4,14,17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону - Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема : рідні брати і сестри.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що з адміністративного протоколу серії АПР 18 № 235671 від 23.12.2019 року, вбачається, що 14.12.2019 року о 21.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 виражався грубою нецензурною лайкою по відношенню до свого брата ОСОБА_2 , кидався в бійку, чим заподіяв шкоду його психічному здоров`ю (вчинив домашнє насильство), за що відповідальність передбачена ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2020 року, яка набрала чинності 10.01.2020 року ОСОБА_2 (брата ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, яке сталось 14.12.2019 року о 21.00 год., між ним та його братом ОСОБА_1 , та вказані обставини викладені у постанові суду ніким не оскаржувались, що свідчить про вчинення вказаного діяння. Однак вказані діяння вбачаються і з боку ОСОБА_1 , що виражаються у висловлюванні грубою нецензурною лайкою та вчинення дій направлених на скоєння фізичного насильства що в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є однією із форм домашнього насильства і в даному випадку судом вбачається обопільна провина обох братів у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку, мається склад та подія адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП і воно дійсно мало місце, що підтверджено матеріалами справи (адміністративним протоколом серії АПР 18 № 235671 від 23.12.2019 року, письмовими матеріалами справи, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеної ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області 23.12.2019 року, та письмовими поясненнями самого правопорушника, дії ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області по складанню протоколу відносно ОСОБА_1 повністю відповідали вимогам Закону та протокол у справі про скоєння адміністративного правопорушення складено законно та обґрунтовано, що підтверджується вищеописаними доказами.

Судом не приймаються до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , надіслані на адресу суду 13.02.2020 року, що працівник поліції фактично робить припущення щодо можливого складу правопорушення у його діях лише на підставі пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вказані обставини спростовуються адміністративним протоколом серії АПР 18 № 235671 від 23.12.2019 року, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , від 23.12.2019 року доданими до адміністративного протоколу, з який вбачається, що він відповів своєму братові в тій самій формі тобто виражався в його адресу грубою нецензурною лайкою, а також в яких ОСОБА_1 , пояснює, що між ним та його братом виникла сутичка, та їх роздійняв дальній родич ОСОБА_4 , та в подальшому конфлікт перемістився в іншу кімнату, де сутичка між ними продовжилась та також її припинив ОСОБА_4 та й надалі між ними продовжувалась лайка, поки ОСОБА_1 разом із матір`ю не спустився на перший поверх де очікували на поліцію.

Оцінку вищевказаним обставинам наведена у письмовій формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 складеного старшим ДОП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції Сєровим Р.Г. відповідно до Додатку до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (п. 1 Розділу ІІ) та відповідно до якого та витягу за АМОР ОСОБА_1 знаходиться на обліку Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області як сімейний насильник.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

При цьому суд вважає, що застосування даного виду адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 283-285 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ :

1.Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. ;

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня її отриимання.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний 28.02.2020 р.

Суддя Гандзій Д.М.