Справа № 405/5475/20
Провадження №3/405/1277/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Градолія», водій, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції 10.09.2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 119469 від 02.09.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП, зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 02.09.2020 року о 18 год. 42 хв. в м. Кропивницький по вул. Садова 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Viper V-200-F2, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координаціїрухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я та за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи №405/5475/20 за підсудністю до Маловисківського районного суду Кіровоградської області за місцем його проживання, - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом відзначається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином, крім того, інформація про день, час та місце розгляду даної справи завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Окрім того, судом відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Окрім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

З огляду на зазначене та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обізнаний про судове провадження з розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, підтвердженням чого є відповідні заяви та клопотання останнього, і зокрема, подане до суду засобами електронної пошти клопотання, зареєстроване судом 19 листопада 2020 року за вх.№7707, в якому ОСОБА_1 зазначив, що на момент складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення а ч.1 ст.130 КУпАП в діючій редакції зазначеної статті не передбачено покарання за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, більш того, він не є судноводієм і не керував судном. З огляду на зазначене, просив матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП передати керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування з метою притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286-1 КК України.

Також, ОСОБА_1 у своєму клопотанні про направлення справикерівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування з метою притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286-1 КК України зазначив, що у разі відмови в його задоволенні він заявляє відвід судді Івановій Л.А. та додав до даного клопотання відповідну заяву. Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 остаточно не визначився із своєю вимогою про відвід судді, належним чином не підтримав її, суд вважає, що додану останнім до клопотання заяву про відвід судді слід залишити без розгляду, при цьому, судом відзначається, що заяву про відвід судді Баштанюк А.І. подав повторно, що свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами як особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою складено протокол серії ДПР18 №119469 від 02.09.2020 року, ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні 02.09.2020 року вимог п. 2.5Правил дорожньогоруху, в зв`язку з чим ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018року (далі Закон № 2617-VІІІ), яким ст. 130 КУпАП було викладено в новій редакції, шляхом виключення з її змісту адміністративної відповідальності, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, Законом № 2617-VІІІ Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема,за відмову особи,яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1ст. 286-1 КК України).

Згодом, Законом України від 17.06.2020 № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»(далі Закон № 720-IX) внесено зміни доЗакону № 2617-VIIІ, а саме: згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запроваджував нову редакціюст. 130 КУпАП, яка виключала адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким було доповнено Кримінальний кодекс України ст. 286-1, а саме криміналізовано відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Закон № 2617-VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Закон № 720-IX підписаний Президентом України 02 липня 2020 року, опублікований у газеті «Голос України» 03 липня 2020 року, та, з урахуванням положеньстатті 94 Конституції Україниі рішення Конституційного Суду України від 06.10.2020 року за № 21-рп/2010, набрав чинності з 03 липня 2020 року, однак вказаний Закон не вніс жодних змін до Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, він (Закон № 720-ІХ) лише виключив відповідну норму із закону про внесення змін до КК України та КУпАП.

Комітетом Верховної Ради України надані роз`яснення щодо окремих положеньЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»за№ 720-IX від 17.06.2020 року, за змістом яких комітет вважає, що з 03.07.2020 рокустаття 130 КУпАПпідлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Відповідно до частини 6 статті 90 Регламенту Верховної Ради України законопроєкт може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акту (Закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акту. Тобто, зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та до Кримінального кодексу України повинні бути внесені окремим законом безпосередньо до чинної на момент ухвалення редакції, а не законом про внесення змін до закону про внесення змін.

Крім того, аналіз частини 6статті 91 Регламенту Верховної Ради Українивказує на те, що зміни можуть вноситися лише до чинного закону. Разом з тим, Закон № 2617-VIII на момент внесення до нього змін Законом № 720-IX, чинності не набрав.

Окрім того, судом відзначається, що відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Таким чином, суд констатує, що за наведеної вище законотворчої діяльності та застосованої юридичної техніки нівелюються положеннястатті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до положеньстатті 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, та вимагає існування правових підстав для визнання винним у вчиненні правопорушення і призначення відповідного покарання, встановленого законом.

Принцип передбачення законом злочинів і покарань вимагає, аби правопорушення і покарання за їх скоєння були чітко визначені узаконі, який у розумінні статті 7, як і в інших статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає якісні умови, зокрема, щодо доступності і передбачуваності.

Існуючі міжнародно-правові стандарти імплементовані у внутрішнє законодавство й практику його застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зазначені положення, в свою чергу, кореспондуються з частиною 2статті 58 Конституції України, якою визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалисязакономяк правопорушення.

При цьому, діюча редакція ч. 1ст. 130 КУпАПпередбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, в даній справі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не є судноводієм і не керував судном.

Наведене вказує на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який обвинувачується згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 119469у вчиненні 02.09.2020 року дій, передбачених ч. 1ст. 130 КУпАП, не може бути підданий адміністративному стягненню за вказаною нормою, оскільки як на момент вчинення ним відповідних дій, так і на момент розгляду справи судом, аніКодекс України про адміністративні правопорушення(зокрема, ст. 130 КУпАП), ані будь-який інший чинний Закон України про адміністративні правопорушення, не передбачає адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вона скасованаЗаконом № 2617-VIIІ, а отже данийЗаконвичерпав свою дію, що беззаперечно виключає можливість внесення до нього будь-яких змін, що, в свою чергу, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПє підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на те, що актуальна практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування» тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто, визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін.). Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не є судноводієм, а 02.09.2020 року о 18 год. 42 хв. керував транспортним засобом Viper V-200-F2, державний номерний знак НОМЕР_2 ,а не річковими, морськими або маломірними суднами, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, та з огляду на зазначене вище, відсутні законні підстави для направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування за ч.1 ст.286-1 КК України, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення зазначеної справи про адміністративне правопорушення керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідуванняза ч.1 ст.286-1 КК України, - слід відмовити.

На підставі ст.ст. 58, 94 Конституції України, керуючись ст.ст. 8, 130, 221, 245, 247, 279, 280, 283-285, 287 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №119469 від 02 вересня 2020 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова