ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/80/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Недокуса В.І.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Недокуса В.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 07 листопада 2019 року в 16 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Весела,1, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознакам алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» (повірка якого дійсна до 07.12.2019р. та огляду в медичному закладу КУТОР ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2019р. серії БД №314050 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Недокус В.І. ставить питання про скасування вищевказаної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2020 року та закриття провадження у справі.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки винесена із істотним порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки із доданого до матеріалів справи відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівників поліції зафіксовано виключно розмову та розгляд справи, а не факт керування.

На думку адвоката в діях ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2020 року, оскільки ОСОБА_2 не приймав участі в розгляді даної справи судом.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та адвоката Недокуса В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, та навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2020 року відносно ОСОБА_2 та закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення копії судового рішення, постановленого 10.01.2020 року, ОСОБА_1 , однак інформація про отримання ним цього рішення відсутня.

Натомість, відповідно до заяви про видачу копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що копію судового рішення ОСОБА_1 отримав 29.02.2020 року. (а. с.36)

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер відеореєстратора поліцейських ВО-00070, ВО-00062, на якому зафіксована процедура проведення огляду водія ОСОБА_1 та його відмова від проходження такого огляду.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою відеореєстратора поліцейських ВО-00070, ВО-00062 підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

При цьому, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про іншу особу, яка керувала транспортним засобом, про що він вказує в апеляційній інстанції. Відсутня така особа і на відеоматеріалах, якими зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до рапортів інспекторів роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області від 07.11.2019р., які були предметом дослідження суду першої інстанції, встановлено, що близько 16 год. 40 хв. ними отримано повідомлення про «Порушення ПДР», а саме, що по вул. Весела рухається автомобіль таксі «549» сірого кольору із порушенням ПДР, а саме проти руху. Прибувши на повідомлення на місці події вже знаходився екіпаж № НОМЕР_2 і також на місці події знаходилися свідки даного порушення, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надали письмові пояснення щодо даної події. Водія було встановлено, ним виявився ОСОБА_1 , який зі слів свідків керував автомобілем марки «Шевроле Авео» номерний знак НОМЕР_3 . Водієві було запропоновано на місці пройти в присутності двох свідків огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння або проїхати в медичний заклад, на що водій відмовився. (а. с.11, 12)

Як встановлено судом апеляційної інстанції з пояснень ОСОБА_1 , автомобіль «Шевроле Авео» номерний знак НОМЕР_3 використовується ним повсякденно для використання в роботі таксиста.

Зважаючи на те, що вищевказаний транспортний засіб використовується безпосередньо ОСОБА_1 і про інших осіб, які могли ним керувати останнім не повідомлялося, працівники поліції мали законні підстави вимагати проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити строк адвокату Недокус В.І. на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності адвоката Недокус В.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.