П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2020 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП в м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу, серії ДПР18 №078558, від 05.10.2020 року, 05.10.2020 року, о 08-30 годині, ОСОБА_1 , в м.Києві по бул.Перова, керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, поблідніння шкіряного покрову обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та зазначив, що його було зупинено без причини. Від проходження огляду не відмовлявся, будь-яких ознак сп`яніння не мав. Натомість, зазначив, що просив працівників поліції дочекатись прибуття когось із рідних, аби не залишати транспортний засіб, адже на той час автомобіль не було обладнано сигналізацією. Працівники поліції відмовили йому і склали протокол, після чого він самостійно звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія», пройшов огляд, за результатами якого стану сп`яніння виявлено не було. Просив суд закрити справу у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №078558 від 05.10.2020 року, складено правомочною на те посадовою особою, однак з порушенням положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не може бути основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Зокрема, з досліджених судом доказів, а саме відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 просив працівників поліції дочекатись прибуття когось із рідних, аби не залишати транспортний засіб, адже на той час автомобіль не було обладнано сигналізацією. Працівники поліції відмовили йому і склали протокол, після чого він самостійно звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія», пройшов огляд, за результатами якого стану сп`яніння виявлено не було.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №012915 від 07.10.2020 року вбачається, що ознак сп`яніння ОСОБА_1 не виявлено, з чого суд робить висновок про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини не є переконливими, достатніми, не відповідають фактичним обставинам справи та не знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №078558 від 05.10.2020 року; відеозапису з бодікамери працівника поліції, висновку експерта №012915.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна