ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Першина В.М., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №060973 від 26 жовтня 2019 року), який надійшов з Дніпрорудненського відділення Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, сімейний лікар КП «Василівський центр первинної медико-санітарної допомоги», ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду Запорізької області з Дніпрорудненського відділення Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №060973 від 26 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 25 жовтня 2019 року о 23 год. 26 хв. в м.Дніпрорудне по вул. Нижня керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невнятна мова), від усіх форм та методів освідування на предмет вживання спиртних напоїв відмовився в присутності свідків, а також від проходження освідування за допомогою приладу «Драгер»6910 на місці зупинки відмовився алкотестеру «Драгер», чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 26 жовтня 2019 року в зазначений в протоколі час його зупинили працівники поліції в м.Дніпрорудне по вул. Нижня, вимагали пред`явлення документів на реєстрацію транспортного засобу і водійські права, після чого звинуватили у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечував проти проведення медичного огляду в Дніпрорудненській лікарні, проте йому відмовили у зв`язку з тим, що він працює лікарем ОСОБА_2 . Під час зупинки автомобілю і складання протоколу свідків не було, з протоколом його не знайомили, не вручали копію для ознайомлення, відсторонення від керування автомобілем відносно нього не застосовувалося.

Захисник адвокат Першин В.М. заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне

правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі. Яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по суті складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення з викладенням своєї позиції за інкримінованим правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

При відмові ОСОБА_1 від дачі пояснень з посиланням на положення ст.63 Конституції України, про це необхідно було відобразити у складеному протоколі з посиланням на вказану правову норму, а у разі відмови від дачі пояснень по суті складеного протоколу цей факт повинен бути підтверджений підписами понятих.

В порушення вимог ст.256, 254 КУпАП, протокол не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або у випадку відмови його від підпису в протоколі, зазначення про це в протоколі.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на

стан сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.п. 1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу І п.6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , і долучені до справи їх письмові пояснення, викладені на окремих аркушах.

Оцінюючи як доказ пояснення громадянин ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 26.10.2019 року, суд звертає увагу та те, що пояснення свідком ОСОБА_3 надані в період часу з 00 години 18 хвилин до 00 години 30 хвилин, а свідком ОСОБА_4 в

період часу з 00 годин 09 хвилин по 00 годин 18 хвилин, в той час коли о 00 годині 06 хвилин закінчено складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Після складення протоколу будь-які дії щодо збирання доказів неприпустимі, а внесені відомості про свідків до протоколу про адміністративне правопорушення після його складення робить сам протокол недопустимим доказом. Крім того, підписи зазначених свідків в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Згідно вимог ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Для перевірки достовірності пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, судом неодноразово вживалися заходи для виклику їх в судове засідання. Проте вказані свідки не з`явилися і не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, за адресами, зазначеними в протоколі і письмових поясненнях свідки відсутні.

Письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначені свідки не допитувалися в судовому засіданні. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином, безпосередні показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення свідків, які виготовлені поліцейським ОСОБА_5 , а не власноруч свідками, а тому за вказаних обставин справи у суду є обґрунтовані сумніви щодо авторства пояснень зазначеним у них особам та їх достовірності.

До матеріалів справи долучений диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який склав протокол, проте на відеозапису всі дії щодо зупинки транспортного засобу, пред`явлення вимоги пред`явити посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, проходження медичного огляду на стан сп`яніння, залучення свідків, роз`яснення прав правопорушнику вчиняє особа, яка представляється як старший лейтенант Семенов, а протокол про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений поліцейський СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП Запорізькій області Притулою М.В.

Судом оглянутий диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення містить 3 файли, дослідженням яких встановлено, що вони містять уривчасті відеозаписи з автомобільного реєстратору та інших камер працівників поліції, якими зафіксовано обставини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також частково уривками зафіксовано обставини пропонування останньому працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, проте відсутні обставини складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Поліцейськими всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 року,

зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за №28/32999, не здійснювалася безперервна відеозйомка з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейським під час зупинки транспортного засобу і до їх завершення складанням протоколу про адміністративне правопорушення, а нагрудні камери включалися тоді, коли це було потрібно працівникам поліції.

Для з`ясування достовірності відомостей, які містяться в протоколі і відеозаписі з нагрудної камери, судом вживалися заходи для виклику в судове засідання поліцейського СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП Запорізькій області Притули М.В., яким складено протокол про адміністративне правопорушення. проте він в судове засіданні не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, §182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне

правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні, достовірні і допустимі докази, які б доводили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова