П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2020 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кривсун Г.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2020 року працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 2500498 відповідно до якого, 30 серпня 2020 року близько 18 години 45 хвилин по вул. Гродненська в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 2,20 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факти зазначені у протоколі та пояснив, що 30 серпня 2020 року він зустрічався зі своїми друзями, вони вживали спиртні напої, а за кермом автомобіля який їх розвозив, був його племінник. Потім він сказав племіннику відвезли його додому до ОСОБА_2 . До цього він із нею посварився та, набравшись хоробрості, поїхав з нею миритися. Вони приїхали до будинку АДРЕСА_2 . Племінник пішов у кафе, а він до квартири ОСОБА_2 . Однак, у них виник конфлікт, ОСОБА_2 його вигнала з квартири. Він продовжив ломитися до квартири, намагатися заставити розмовляти з ним, тому донька ОСОБА_2 викликала працівників поліції. Вони приїхали, відбирали пояснення. Потім приїхав екіпаж, який став вимагати, щоб він як водій пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння. Він постійно пояснював, що він не їхав за кермом, не був водієм, але його ніхто не слухав. Він, виконуючи вимоги закону, пройшов цей тест. Він не заперечував, що він був у стані алкогольного сп`яніння, але він не керував автомобілем, тому вважає, що протокол складено безпідставно та незаконно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повністю підтвердив пояснення, які надавав ОСОБА_1 , додавши, що його дядько - ОСОБА_1 часто використовує його як водія.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 п`яним прийшов до її квартири, хотів помиритися, а вийшла нова сварка. Він кричав, розпускав руки, тому її донька викликала працівників поліції. Коли вони приїхали, то пояснили, що вони не можуть забрати із собою ОСОБА_1 . На її прохання, їй пояснили, що якщо вона хоче, щоб його забрали, то повинна написати пояснення, що у вікно бачила як він до неї приїхав п`яний за кермом. Оскільки це був єдиний вихід, то вона погодилась. Зараз вона стверджує, що в неї вікна виходять на іншу сторону будинка, і вона не могла бачити як ,та на чому приїхав ОСОБА_1 .

При відтворенні відеозапису з диску було встановлено, що інспектор поліції ОСОБА_4 , вимагала щоб ОСОБА_1 пройшов дослідження на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 їй пояснював, що він не керував автомобілем, а інспектор наполягала, шоб він перестав брехати та погрожувала, що у разі невизнання факту, що він керував автомобілем, вона згадає усі статті кодексу та застосує до нього. ОСОБА_1 постійно наполягав, що він не керував, пояснив, що тільки що вийшов з квартири жінки. Він погодився пройти тест, пояснюючи що вживав спиртні напої, але категорично заперечував, що їхав за кермом.

Для усунення виявлених фактів та протиріч, у судове засідання неодноразово викликалася інспектор ОСОБА_4 , але остання у судові засідання не з`являлася, про поважність причин неявки не повідомляла.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кривсун Г.Р., пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 250498 від 30 серпня 2020 року; результат «Драгеру», пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відтворивши відеозаписи з диску, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Під керуванням транспортними засобами слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту.

Відповідно до вимог п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Відповідно до вимог п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Поряд з цим, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, про обставини справи, які повністю узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та підтверджуються відеозаписами, а тому, не викликають сумніву щодо їх достовірності і саме їх суд бере до уваги.

Крім того, приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мельниченко Л.А.