Справа № 206/4231/20
Провадження № 3/206/1876/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Леонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого за проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю сторін адміністративного правопорушення:

особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 206/4231/20, провадження №3/206/1876/20).

28.10.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 206/4871/20, провадження №3/206/2131/20).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпровська від 17.11.2020 вказані справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, справам присвоєно єдиний номер № 206/4231/20, провадження №3/206/1876/20.

Як встановлено відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346744 від 03.09.2020, водій ОСОБА_1 03.09.2020 о 12 год. 05 хв. в м. Дніпро, вул. Гаванська, 8 Б, керував автомобілем Volkswagen Golf державний номерний знак JRA 298 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

12.10.2020 о 13 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Норільська, 19, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Golf V державний номерний знак JRA 298 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121209 від 12.10.2020.

Вказана справа була відкладена на 17.11.2020 на 09 год. 00 хв. за клопотанням ОСОБА_1 для залучення захисника-адвоката для здійснення його захисту під час судового розгляду вказаної справи в суді. 17.11.2020 до судового засідання ОСОБА_1 не з`явився про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка останнього. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, справу слід розглядати без його участі, оскільки його під підпис було повідомлено в протоколі про адміністративне правопорушення про час та місце розгляду справи. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні 07.10.2020 особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346744 від 03.09.2020 ОСОБА_1 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі та суду показав, наступне. 02.09.2020 він чекав біля школи свого знайомого, в цей час він побачив як співробітники поліції зупинили автомобіль під керуванням жінки, під час їх спілкування в останніх виник конфлікт і він вирішив заступитися за жінку. На його думку з цього приводу у співробітників поліції виникли до нього неприязні відносини. Наступного дня після цього, він поїхав забирати родичів, щоб відвезти тих на кладовище, оскільки в нього померла сестра та знаходячись по вул. Гаванська, м. Дніпро на АЗС станції був зупинений співробітниками поліції, які зазначили що в нього є ознаки сп`яніння, та що йому необхідно пройти медичний огляд, на що він зазначив, що не заперечує проти проходження огляду, однак наразі поспішає, на кладовище оскільки в нього померла сестра. Справу просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

З приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121209 від 12.10.2020 ОСОБА_1 будь-яких показів суду не надав, тому що до судового засідання 17.11.2020 до суду не з`явився.

Судом неодноразово у якості свідка викликалися співробітники патрульної поліції, а саме: інспектор взводу № 2 роти №3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_2 та інспектор взводу № 2 роти №3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 для дачі особистих пояснень. Останні в судове засідання не з`явилися.

Суд, вислухавши пояснення особи стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 серії ДПР18 №346744 від 03.09.2020, дослідивши повно та всебічно матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Незважаючи на повне невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346744, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 346744 від 03.09.2020, відповідно до якого встановлено, що водій ОСОБА_1 03.09.2020 о 12 год. 05 хв. в м. Дніпро, вул. Гаванська, 8 Б, керував автомобілем Volkswagen Golf державний номерний знак JRA 298 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких останні зазначають, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. З вимогами ст. 63 Конституції України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були ознайомлені, про що свідчить підпис останніх (т.1 а.с. 4-5);

Крім того, з дослідженого судом відеозапису події, що мала місце 03.09.2020, які міститься на DVD-R диску для лазерних систем зчитування в матеріалах справи, встановлено що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився та зазначив, що самостійно пройде огляд на протязі двох годин ( 12:27:38).

Будь-яких доказів на підтвердження, того що ОСОБА_1 пройшов самостійно огляд у медичному закладі, останнім суду надано не було.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд критично ставиться до наданих показів ОСОБА_1 наданих останнім у судовому засіданні 07.10.2020 та не приймає їх до уваги та розцінює поведінку останнього під час судового розгляду, його не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні порушення.

Окрім того, суд зазначає, що винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121209 від 12.10.2020 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №121209 від 12.10.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких зазначено що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 3-4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), відповідно до якого зазначено що водій ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі відмовився, про що міститься підпис ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Крім того, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено уст. 266 КУпАП. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735(далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266КУпАП, п.6 Розділу 1Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Згідно абз. 2 п. 27постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження у зібраних та досліджених в судовому засіданні письмових доказах та відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Зазначені докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративних справ, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положенням ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

В той же час, згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Крім того, згідно з ст. 40-1КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2ст.4Закону України«Про судовийзбір» від08.07.2011року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко