Справа №538/292/20
Провадження по справі №3/538/107/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від сектора Лохвицького ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код не відомий, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 501157 від 14.11.2019 року, 13.11.2019 року під час відвідування неблагополучних сімей, спільно із службою у справах дітей було встановлено, що ОСОБА_1 не забезпечує належних умов життя своїй неповнолітній дочці: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постановою Лохвицького районного суду адміністративний від 04.12.2019 року матеріал відносно ОСОБА_1 повертався до Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області для доопрацювання.

21.02.2020 року до суду повторно надійшов після доопрацювання вищезазначений матеріал, але зазначені в постанові суду недоліки не усунуто.

Дослідивши і оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що вказане в протоколі адміністративне правопорушення вчинено 13.11.2019 р., таким чином, станом на момент надходження до суду матеріалу закінчився строк накладення адміністративного стягнення на правопорушника, передбачений ст. 38 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що прямо вказано в п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з пропущенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 38, 221, 247, 283, 284, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 184 ч. 2 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А.Бондарь