КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1 представника потерпілого ОСОБА_2

захисника Кострюкова Д.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, УБД, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та на підставі положень ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 1 лютого 2020 року приблизно о 21.10 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Крафтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Урлівській, 24, в м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Тойота Кемрі» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого, в порушення п. 2.10 а) ПДР України, покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції.

Не погоджуючись з постановою суду,ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийнято нову постанову, якою провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що твердження суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення про невинуватість, оскільки він в суді зазначав, що керував автомобілем в першій половині дня, після цього близько 18 год. автомобіль був вдома, а потім забрав автомобіль знайомий, а що далі було з автомобілем йому ( ОСОБА_3 ) невідомо.

Апелянт вказує на те, що працівники поліції чи інші особи з приводу ДТП до нього не звертались, а суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував його вину, автомобіль ні поліцейські, ні експерти не оглядали. Також апелянт наголошує на тому, що показання свідка ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах справи і який зазначив, що бачив білий був «Мерседес Спрінтер», а у нього (апелянта) «Фольксваген Крафтер», а це зовсім різні автомобілі, номерних знаків свідок не бачив. З відеозапису, який наявний в матеріалах справи, не видно номерного знаку білого бусу і не видно, що бус пошкодив автомобіль «Тойота», суд першої інстанції не звернув на такий факт увагу.

Що стосується показань свідка ОСОБА_5 , про те, що, нібито, він та його дружина розмістили пост у мережі «Фейсбук» про ДТП, то апелянт зазначає, що зі скріншоту вбачається, що пост був розміщений 2 лютого 2020 року, а суд у рішенні зазначив, що свідок сказав, що подія відбулось 1 лютого 2020 року, і тим самим суд невірно встановив фактичні обставини справи.

Також апелянт посилається на те, що в порушення вимог судового процесу, суд не здійснював запис судового засідання при допиті свідка ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_3 вказує на те, що його адвокат в судовому засіданні заявляв клопотання про виклик до суду інших свідків, але було відмовлено з невідомих причин, а також було відмовлено у задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції. Апелянт переконаний в зацікавленості суду першої інстанції.

Окрім того, апелянт акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції взяв до уваги як доказ вини коментар певної особи з межі «Фейсбук» під ніком ОСОБА_15 , але у клопотанні адвоката про виклик вказаної особи суд відмовив.

Апелянт, окрім того, наголошує, що суд першої інстанції спотворив пояснення свідка ОСОБА_8 , та зазначив, що остання не пам`ятала, чи перебував він ( ОСОБА_3 ) 1 лютого 2020 року після 18 год. вдома. Також суд порушив вимоги закону в частині стягнення судового збору, оскільки не звернув уваги, що апелянт є учасником бойових дій та має відповідне посвідчення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_9 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, опитавши свідків, дослідивши наявні у справі та додатково долучені докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Судом першої інстанції опитані ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_10 , свідок, досліджені наявні у справі докази, та суд дійшов висновку, що поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах, підтверджена у повному обсязі, і з таким висновком місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так з матеріалів справи встановлено, що 1 лютого 2020 року приблизно о 21.10 год. автомобіль «Фольксваген Крафтер» державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Урлівській, 24, в м. Києві, при здійснення повороту та проїзді біля приміщення бойлерної не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Тойота Кемрі» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

ОСОБА_3 , як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, вину свою не визнав та зазначив про те, що в цей день та час він не керував вказаним автомобілем, а перебував дома. При цьому в суді першої інстанції ОСОБА_3 вказував про те, що вказаним автомобілем взагалі ніхто не керував. Проте, під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 вказав, що автомобілем керував у другій половині дня його знайомий, а він перебував вдома.

Опитаний як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 вказав про те, що 1 лютого 2020 року біля 20 години він припаркував свій автомобіль біля бойлерної у дворі будинку по вул. Урлівській, 24, у м. Києві. Вийшовши пізніше до автомобіля, побачив пошкодження лівого боку автомобіля. Один із сусідів повідомив, що викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то оформили матеріали. Він сам шукав докази у справі. оформлення матеріалів, а його дружина розмістила оголошення у мережі «Фейсбук» про пошук свідків, які бачили номер автомобіля. Через деякий час знайшовся свідок, який повідомив номер автомобіля.

З пояснень свідка ОСОБА_5 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, встановлено, що в день пригоди близько 20-21 години він, перебуваючи біля будинку по вул. Урлівська, 24, у м. Києві, побачив та почув, як біля бойлеру спрацювала сигналізація автомобіля, і відразу із-за електрощитової виїхав білий бусик. В автомобіля було підсвічено державний номерний знак, і він запам`ятав літери та три цифри з номеру автомобіля НОМЕР_4 , але першу цифру він точно не запам`ятав. Перша цифра була чи 3, чи 5, чи 8. Через деякий, коли він повернувся додому час, дружина повідомила, що у дворі пошкодили автомобіль їх сусіда. Він вийшов на вулицю та з`ясувалось, що пошкоджено автомобіль його знайомого ОСОБА_11 . Він не міг точно сказати, чи то був бус «Мерседес», чи «Фольксваген», оскільки вони дуже схожі між собою, а на вулиці було темно. Після перегляду відео, він чітко вказав, що це саме той бус, на який він звернув увагу після спрацювання сигналізації.

Під час апеляційного розгляду свідок вказав про те, що у поясненнях ним зазначений номер автомобіля, який здійснив ДТП, вже після того, як ОСОБА_12 повідомив автомобіля, який вчинив ДТП, і перша цифра була 3, тобто, першу цифру уточнив ОСОБА_13 .

Вказані пояснення свідок підтвердив схемою, дані якої відповідають іншим доказам у справі.

Опитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що у лютому 2020 року він був на балконі, курив, та почув якийсь скрип та звук спрацьованої сигналізації. Він побачив дах скло та капот автомобіля, який виїжджав, та орієнтовно марку автомобіля - Мерседес Спрінтер. Побачивши це, він викликав поліцію та спустився до низу. Коли підійшов до місця, де спрацювала сигналізація, побачив пошкоджений лівий бік автомобіля «тойота кемрі». Номерних знаків мікробуса не бачив.

Пояснення свідкв повністю відповідають даним схеми ДТП щодо місця розташування автомобіля «Тойота Кемрі» та наявних на ньому пошкоджень.

З відтвореного відеозапису вбачається, що після проїзду мікроавтобусу світлого кольору у припаркованого справа по ходу його руху автомобіля спрацьовує сигналізація.

Відповідно до переписки у мережі Фейсбук особа під іменем « ОСОБА_15 » вказала, що номер автомобіля «Фольксваген» НОМЕР_5 .

Суд першої інстанції також прийняв до уваги дані реєстраційної картки ТЗ автомобіля «Фольксваген Крафтер», власником якого є ОСОБА_3 , та дані Звіту Геопорталу 1 лютого 2020 року, відповідно до яких в цей день о 17.52 год. та о 21.22 год. автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_3 , з ймовірністю розпізнавання 79 та 71 відсотків відповідно, зафіксовано в районі вул. Драгоманова - пр-ту П. Григоренка.

Згідно з даними реєстраційної картки ТЗ власником автомобіля «Фольксваген Крафтер» є ОСОБА_3 . Більш того, на запит апеляційного суду щодо транспортного засобу (суцільнометалевий фургон, мікроавтобус або бортова вантажівка) білого кольору, у яких номерний знак містить комбінацію НОМЕР_4 , Управлінням патрульної поліції надана відповідь, що за такими параметрами є лише автомобіль «Фольксваген Крафтер» державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого являється гр. ОСОБА_3 (ас. 123-124).

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, висновок суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами спростовано версію сторони захисту про те, що належний ОСОБА_3 автомобіль взагалі не перебував на місці пригоди, є обґрунтованим.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушенням судом вимог закону щодо повного та об`єктивного розгляду справи, є необґрунтованими.

Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судом не проводився аудіозапис судового засідання, оскільки такого клопотання а ні від ОСОБА_3 , а ні від будь-якого іншого учасника розгляду справи не надходило.

Посилання апелянта про те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків та повернення матеріалів на дооформлення, є необгрунтованими, оскільки, як зазначено в оскаржуваній постанові, протоколи про адмінінстративні правопорушення складені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції, а інші обставини справи були перевірені судом першої інстанції під час розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не допит під час розгляду справи свідка ОСОБА_15 , то апеляційний суд звертає увагу, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 надавалась можливість забезпечити участь зазначеної особи в суді апеляційної інстанції, але ОСОБА_3 будь-якої інформації, відповідно до якої вказаного свідка можливо викликати до суду у встановленому законом порядку, надано не було.

Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про звільнення його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Проте, у даному випадку права ОСОБА_3 не порушені, а, відтак, з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року щодо ОСОБА_3 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва