ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/210/20 Справа № 202/410/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Захарчук К.О., потерпілого ОСОБА_2 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на шість місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 31.12.2019 року о 19 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 174к, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mazda 3 номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом ГАЗ24 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, в результаті чого транспортний засіб ГАЗ24 номерний знак НОМЕР_2 став некерований та здійснив зіткнення з транспортним засобом Daewoo номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що судом у постанові не обґрунтовано грубе порушення ПДР водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядку користування правом керування транспортними засобами. Суддею не вмотивовано, в чому полягала зухвалість та самовпевненість апелянта, можливість уникнути ДТП та, яким чином було здійснено замір швидкості, з якою рухався апелянт.

ОСОБА_1 вказує, що одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем та, від наявності в нього права на керування транспортним засобом залежить його здатність займатися підприємницькою діяльністю та отримувати грошові кошти з метою забезпечення сім`ї. Суддею не було враховано, що ОСОБА_1 жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, потерпілі не просили суд позбавляти ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом.

Зазначає, що вину визнає, але за інших обставин, ніж викладені у протоколі.

Апеляційний суд, вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Захарчук К.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги тільки в частині призначеного покарання, зазначаючи про повне визнання вини ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін, оскільки його транспортний засіб пошкоджено та він втратив можливість працювати, однак ОСОБА_1 не вирішив можливість вирішити питання щодо виплати будь- якого розміру спричиненої шкоди, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, та в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП. ОСОБА_1 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, наслідки, що настали, є суттєвими,оскільки пошкоджено два автомобіля, один з яких не підлягає відновленню, а тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, мінімальне в межах санкції ст.124 КУпАП для такого виду стягнення.

Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення апеляційний суд враховує, що дії ОСОБА_1 несли у собі небезпеку для життя інших учасників дорожнього руху, ОСОБА_1 визнавав свою вину у вчиненому тільки в апеляційній інстанції,однак збитки жодному з потерпілих не відшкодував.

У судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що працює таксистом і через ДТП був позбавлений свого транспортного засобу, який є єдиним джерелом заробітку. Просив апеляційний суд про суворе покарання для ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що позбавлення його права керування транспортними засобами значно ускладнить його життя, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не є особою, що користується транспортним засобом в зв`язку з інвалідністю, в розумінні ст. 30 КУпАП.

Також, доводи ОСОБА_1 про те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, хоча і мають місце, але не є беззаперечними підставами для зміни обраного виду стягнення, з урахуванням істотної шкоди, яка є причиною порушення саме ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів допущено не було.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд обґрунтовано обрав стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на шість місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч