Справа № 362/6480/19 Головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 33/824/1190/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

24 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Прудивуса М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року щодо

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни Полтавської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 23.10.2019 року о 03 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ваз 21093» номерний знак НОМЕР_1 на 28-му кілометрі + 500 метрів автодороги М-05 Київ - Одеса у Васильківському районі Київської області в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тестування на алкоголь № 2658 від 23.10.2019 року газоаналізатора «Drager» № 6810 з показником 0,90 %, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

На вказану постанову адвокатом Прудивусом М.О. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14.01.2020 року, яке мотивовано тим, що про повний текст постанови йому стало відомо 27.01.2020 року з реєстру судових рішень.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 14.01.2020 року, а апеляційна скарга була подана до суду 05.02.2020 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Однак, вказана апелянтом обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.

Так, 14.01.2020 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Прудивус М.О. були присутні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та надавали пояснення по суті /а. с. 33/. Відомості, які б підтверджували, що судом першої інстанції було проголошено вступну і резолютивну частину постанови в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, ОСОБА_1 та його захиснику було відомо, про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак, до суду за копією рішення ніхто не звертався.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити адвокату Прудивусу Мирославу Олексійовичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон