Справа № 732/1011/20 Головуючий у 1 інстанції Лиманська М. В.
Провадження № 33/4823/387/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., захисника-адвоката Шаповалова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в СЮТ, майстром,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 06.07.2020 року, о 02 год. 34 хв., ОСОБА_1 в м. Городня, по вул. 1-го Травня, 88 Б, керував автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, характерний запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1, 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що постанова суду винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Вину не визнає, оскільки не керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння правомірно, свідків його відмови не було, а ті свідки, які зазначені в протоколі, не були присутні під час фіксації його відмови з правомірних причин.

Вказує, що оскільки працівником поліції йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому було порушено відповідну процедуру встановлену ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння.

В матеріалах справи відсутній рапорт до протоколу про причини зупинки транспортного засобу.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом та підстав для його зупинки, тому протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду є незаконними.

Свідки, які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реальних обставин згадати не змогли, постійно плутались в своїх поясненнях. Свідок ОСОБА_3 зазначив, що підпису в протоколі та в поясненні він не ставив. Не могли пригадати марку та колір автомобіля, що дає підстави ставитись критично до їх показів.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Шаповалов М.С. в інтересах ОСОБА_1 , вказав, що суд першої інстанції дав невірну оцінку доказам та показанням свідків. Просив постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився виконати вимоги п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які стверджували, що у їх присутності водій відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 3-4).

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 також підтвердили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, та факт складання у їх присутності протоколу про адміністративне правопорушення, належність їм підписів у цьому протоколі та відповідних поясненнях, долучених до справи.

Крім того ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях вказав, що він випив пиво та їхав на автомобілі.

Також з відео нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Крім того, протокол містить відомості щодо свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав. Порушень вимог ст. 254 КУпАП апеляційним судом встановлено не було.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко