П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Бібіка А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії БД №182144 за змістом, якого остання 07.10.2020 р. о 01:00 годині, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вживала спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди за її участю або після зупинки, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушила п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП як вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнала, пояснила, що 07.10.2020 р. вночі після робочої зміни вона на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з колегою приїхали забрати його дівчину з парку, де вона об`їжджаючи на парковці людей, трохи зачепила огорожу, проте суттєвих пошкоджень не було. Всі разом приїхали додому до колеги, де вживали спиртне, після чого вона лягла спати. Вдень до неї приїхали поліцейські, які повідомили про дорожньо-транспортну подію за участю її автомобіля. Про те, що вона також була учасницею ДТП ніхто не повідомляв. На питання поліцейських вона не заперечувала проти того факту, що вживала спиртне, проте була впевнена що мова йде про ДТП за участю її колеги, який поки вона спала їздив на її автомобілі і дійсно був причетним до пошкодження іншого автомобіля. Визнала, що дійсно відмовилась від проходження огляду, вважаючи, що відсутні підстави для нього.

Захисник Бібік А.В. під час судового розгляду просив провадження в справі закрити, зазначивши, що відносно ОСОБА_1 ані протокол, ані постанова за ст. 124 КУпАП не виносились, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Крім того, огляд було запропоновано не після зупинки транспортного засобу, яким ОСОБА_1 в денний час вже не керувала, а під час проведення дій на встановлення осіб, причетних до іншого ДТП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП, особою уповноваженою на складання протоколу обґрунтована наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №182144 від 07.10.2020 р., за змістом якого ОСОБА_1 будучи причетною до дорожньо-транспортної події, вживала алкоголь, чим порушила вимоги п. 2.10 «є» ПДР (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких зазначено, що в їх присутності водію автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, на що вона відмовилася.

- відео-файлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан сп?яніння як із використання приладу «Драгер», так і в умовах медичного закладу, при цьому заперечивши факт своєї причетності до будь-якої дорожньо-транспортної події.

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так пунктом 2.10 «є» ПДР встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.

Враховуючи вищезазначену норму ПДР, остання вимагає наявності так званого предикатного діяння, яке є визначним, тобто первісним правопорушенням по відношенню до іншого правопорушення, що вчинено після нього, та безпосередньо пов?язаного з ним.

Отже, інкримінуючи ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення, яке підпадає під ознаки ч. 4 ст. 130 КУпАП особа, уповноважена на складання протоколу мала б переконатись в тому, що відповідне діяння інкриміноване ОСОБА_1 , чого з огляду на досліджені судом матеріали справи зроблено не було.

Крім того, слід зазначити, що за фабулою, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, остання містить дві складові об`єктивної сторони: вживання алкоголю після ДТП та вживання алкоголю після зупинки. У свою чергу як було встановлено судом ОСОБА_4 представниками поліції не зупинялась і безпосередньо до моменту складання протоколу транспортним засобом не керувала.

У свою чергу відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»), отже відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП. У той же час наведена обставина свого підтвердження не знайшла, а навпаки спростовується дослідженими судом матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Отже вдіях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В.Валігурська