ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року Провадження № 3/425/193/20

Справа № 425/378/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 06 лютого 2020 року надійшов протокол серії АПР18 №131394 від 03 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 лютого 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено відкрите судове засідання на 21 лютого 2020 року, але розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2020 року.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 03 лютого 2020 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 влаштував сварку із своєю сестрою: ОСОБА_3 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лексикою, внаслідок чого їй могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_4 надала пояснення, якими підтвердила, що конфлікт між ними стався через її зауваження про те, що ОСОБА_5 не вигулює собаку. І після цього ОСОБА_2 почав нецензурно висловлюватись в її адресу.

ОСОБА_1 свою провину, яка виразилась у висловлюванні 03 лютого 2020 року в бік своєї сестри ОСОБА_3 нецензурної лексики, під час конфлікту між ними, визнав та щиро розкаявся. Пояснив, що конфлікт стався на побутовому ґрунті.

А суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

03 лютого 2020 року, перебуваючи вдома (за адресою: АДРЕСА_2 Луганської АДРЕСА_3 , провулок Ярославського, буд. 6/8), приблизно о 14 годині 20 хвилин, між ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_3 сталась сварка (а.с.1 протокол, 4 пояснення ОСОБА_3 , 5 пояснення ОСОБА_1 ).

Під час сварки, ОСОБА_2 висловлювався у бік ОСОБА_6 нецензурною лексикою, після чого, ОСОБА_4 також допустила нецензурні висловлювання у бік ОСОБА_7 (а.с.4 пояснення ОСОБА_3 , 5 - пояснення ОСОБА_1 ).

ОСОБА_1 свою вину, яка виразилася у висловлюванні в бік своєї сестри ОСОБА_3 нецензурної лексики, під час конфлікту між ними, визнав (а.с.17 заява ОСОБА_1 ).

03 лютого 2020 року, лейтенант поліції Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Пєрєвєзєнцев Сергій Олександрович, склав протокол відносно ОСОБА_1 , вважаючи, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення та надіслав його 06 лютого 2020 року до Рубіжанського міського суду Луганської області разом з матеріалами, для розгляду (а.с. 1-9 протокол з матеріалами).

А суд, на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_8 адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? КУпАП, застосовуючи наступні норми матеріального права, дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 1 статті 173? КУпАП, серед іншого передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондують із положеннями пунктів 3, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII,за якими:

- домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

- психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Встановлені судом обставини вказують на те, що 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 дійсно допустив у бік своєї сестри висловлювання нецензурного характеру, але суду не надано доказів того, що у його діянні мало місце домашнє насильство, у зв`язку із наступним.

Наданий суду протокол, що складений поліцейським та у якому зазначається суть вчиненого діяння, не містить будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_2 вчинив фізичне чи економічне насильство. Тому суд і не встановлює наявності у його діянні ознак фізичного чи економічного насильства.

Проте, у протоколі зазначається про те, що слова нецензурного походження якими висловлювався ОСОБА_2 могли завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_6 , тобто іде мова про застосування психологічного насильства.

Однак, як вже вказувалось, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суду не надано будь-яких відомостей, а головне доказів того, що вживана ОСОБА_8 нецензурна лексіка у бік ОСОБА_6 носила характер особистої її образи чи образи третіх осіб або що такі висловлювання принижували чи залякували її, або були спрямовані на обмеження її волевиявлення. І при цьому, що є обов`язковим для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 173? (якщо мова іде про психодогічне насильство), що такі висловлювання викликали у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб або спричинили емоційну невпевненість чи нездатність захистити себе, або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Відтак суд констатує, що в діянні ОСОБА_7 , вчиненому ним 03 лютого 2020 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? КУпАП.

Разом з цим, суд, у жодному разі не виправдовує вчинок ОСОБА_7 , який містить ознаки порушення норм моралі у демократичному суспільстві. Жоден закон не дає ОСОБА_9 права нецензурно висловлюватись у присутності, а тім більше у бік, іншої людини, у тому числі, якщо вона є родичем, особливо якщо така людина виказує своє небажання спілкуватись у такій формі.

Але питання кваліфікації такого діяння, тобто визначення того за яким законом ОСОБА_2 повинен понести відповідальність за вчинене діяння і яку саме (кримінальну чи адміністративну) чи жодну відповідальність - це питання компетенції спеціально уповноважених органів виконавчої влади, у тому числі й Національної поліції (по певних правопорушеннях), але не суду.

Функція і роль суду полягає в іншому. Обов`язок суду (у справах про адміністративні правопорушення) перевірити чи є в діянні людини і чи доводяться доказами усі ознаки того складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його підозрює поліцейський (тобто суд повинен перевірити правильність вже здійсненої кваліфікації), і здійснити це, суд може тільки на підставі наданих йому доказів, і тільки в межах вже здійсненої поліцейським кваліфікації. І якщо склад адміністративного правопорушення, в діянні конкретної людини не підтверджується доказами, навіть хоча би одна ознака не підтверджується, суд повинен справу закрити.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого 173? КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 03 лютого 2020 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173?, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Управлінню патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції.

Суддя Д.С.Коваленко