Справа № 303/2414/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала представниця ОСОБА_1 - адвокатка Мушак К.М.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 (чотириста двадцять грн. сорок коп.) грн.

Згідно постанови, 10.05.2020 о 22 год. 12 хв. по вул. Духновича в м. Мукачево ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокатка Мушак К.М. вказує на те, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що докази, на які посилається суд, як докази вини правопорушника є неналежними та не допустимими, а відтак, рішення, яке прийнято на підставі таких доказів є незаконним. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме ознаки алкогольного сп`яніння викликали у патрульних сумніви та стали причиною перевірки на наявність такого, натомість просто вказано, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказує і на те, що ні адвокат ні правопорушник не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ні судовою повісткою, ні СМС-повідомленням. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисниці - адвокатки Мушак К. М., неявка яких, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та адвокатці Мушак К. М. надіслано відповідно до вимог законодавства на наявні в матеріалах справи адреси місця їхнього проживання; інформація щодо часу та місця розгляду справ міститься і на офіційному сайті Закарпатського апеляційного суду; будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин їхньої неявки до апеляційного суду не надходило; розгляд справи вже відкладався; адвокатка Мушак К. М. подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 315597 підтверджено, що 10.05.2020 о 22 год 12 хв по вул. Духновича в м. Мукачево ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним зі згоди водія у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; відмовився від будь-яких пояснень по суті правопорушення (а. с. 1).

З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Висновок) № 87 від 10.05.2020, складеного лікарем КНП «Мукачівська ЦРЛ» ОСОБА_2 убачається, що направлений 10.05.2020 інспектором Рац М. В. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2).

В рапорті інспектора Рац М. детально викладено обставини зупинки екіпажем патрульної поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення в останнього ознак алкогольного сп`яніння та проведення лікарем його огляду, в результаті якого в ОСОБА_1 виявлено 1,82 % проміле алкоголю (а. с. 3).

З копії постанови серії ДПО 18 № 794215 вбачається, що 10.05.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме, за те, що 10 травня 2020 року о 21 год 12 хв у м. Мукачево по вул. Духновича, 3, водій ОСОБА_1 , керував т/з «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (а. с. 4).

З довідки інспектора адміністративної практики УПП в Закарпатській області Маркулинець Я. від 12.05.2020 убачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 27.01.2015 (а. с. 5).

Факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та виявлення у нього 1,82 % алкоголю підтверджується і наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді-камер поліцейських (а. с. 10).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Северин М. М. був упереджений при зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , направленні на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря КНП «Мукачівська ЦРЛ» ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку, а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Северина М. М. та лікаря ОСОБА_3 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та протоколів про адміністративне правопорушення, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази, на які посилається суд, як на докази вини правопорушника є неналежними та не допустимими, а відтак, рішення, яке прийнято на підставі таких доказів є незаконним, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги і те, що в апеляційній скарзі не вказується у чому полягає неналежність та недопустимість наявних у матеріалах справи доказів.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував усіх фактичних обставин справи, а також те, що зібрані у справі та досліджені в ході її розгляду докази не є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме ознаки алкогольного сп`яніння викликали у патрульних сумніви та стали причиною перевірки на наявність спяніння, натомість просто вказано, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства й не свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та порушення права ОСОБА_1 на захист. При цьому, береться до уваги те, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено Висновком медичного освідчення, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу свідчить про конкретність та зрозумілість протиправних дій ОСОБА_1 , які ставляться йому у провину. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що фактів невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, а також підстав для повернення протоколу для належного оформлення не встановлено й зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що в такому відображені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості, до протоколу додано належні та допустимі докази, які в достатній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд враховує і те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 робив будь-які зауваження щодо змісту складених щодо нього Протоколу про адміністративне правопорушення та Висновку медичного огляду, чи не погоджувався з викладеними в них відомостями, у тому числі й результатами медичного огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні адвокатка, ні правопорушник не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ні судовою повісткою, ні СМС-повідомленням, - апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд бере до уваги, що: відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування судового рішення; повідомлення про час та місце розгляду справи суд першої інстанції надсилав на зазначену в протоколі адресу відповідно до вимог закону, а також надсилав адвокатці смс-повідомлення, що свідчить про те, що судом першої інстанції вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення сторони захисту про час та місце розгляду справи; право ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя забезпечено й під час апеляційного провадження у даній справі, однак останній не з`явився в судове засідання, чим позбавив себе можливості реалізувати передбачені КУпАП права.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є передчасним, а докази, які слугували підставами для такого висновку, є недопустимими, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, наявними в матеріалах справи, які визнаються належними та допустимими.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокаткою Мушак К. М. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; те, що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги та не обмеження доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду апеляційної скарги встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала представниця ОСОБА_1 - адвокатка Мушак К.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан