Справа № 147/718/20
Провадження № 33/801/834/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, а також стягнуто з нього судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.07.2020 серії ДПР18 № 464520, 19.07.2020 о 23 год. 40 хв. в смт. Тростянець по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із його згоди в Тростянецькій ЦРЛ за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду 1,34 о/оо.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №464520 від 19.07.2020, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновком на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу «Драгер», тест №157, результат тесту 1.34 о/оо.

13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується із зазначеною постановою, так як всупереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувався незаконно без участі апелянта та його представника, свідків, а також інспекторів поліції, які складали протокол, матеріали справи та складений протокол містять в собі чисельні порушення, при винесенні постанови судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова була винесена без можливості надання йому права на захист відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП. Працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №464520, не пропонували йому пройти відповідний огляд на виявлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків, а одразу змусили його пройти огляд у відповідному лікарському закладі за допомогою приладу «Драгер», чим порушили вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП. Звертає увагу на те, що з результатами приладу «Драгер» за допомогою якого був проведений огляд щодо нього у Тростянецькій ЦРЛ, він категоричного не погоджується, оскільки лікарем, який проводив відповідний огляд, грубо не було дотримано вимог пунктів 10, 12 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як він не взяв у нього відповідні зразки біологічного середовища.

Крім того, зазначає, що правопорушення, передбачені ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідальність, передбачена ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року є скасованою, оскільки диспозиція ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП повністю вилучена з вказаного нормативного акта, а тому вважає, що інкриміноване йому правопорушення взагалі неможливо кваліфікувати за ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що винесена Тростянецьким районним судом Вінницької області постанова є незаконною та нічим необґрунтованою, оскільки в порушення вимог ст. 245 КУпАП суд опирався лише на письмові показання та докази, без урахування його пояснень та пояснень свідків.

Окрім того, що фактично ним не було вчинено правопорушення, матеріали адміністративної справи та протокол про адміністративне правопорушення працівниками складені з наступними порушеннями: в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалась особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення; відсутня довідка про те чи отримував він посвідчення водія; не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася; відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом; працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на виявлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу.

В судове засідання 17.11.2020 о 15.30 год. ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що відповідно до положень ст. 286 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника Морозова В. Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновок КПП «Тростянецькій ЦРЛ» № 173 від 19.07.2020 складений на відповідному бланку установи, засвідчений підписом лікаря, який проводив огляд з прикладанням печатки медичної установи, а тому суд не вбачає законних підстав ставити під сумнів висновки медичного обстеження, який свідчить, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем під впливом алкогольного сп`яніння - результат огляду 1,34 проміле, що заборонено Правилами дорожнього руху. Доводів на спростування його правильності ОСОБА_1 суду не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464520 від 19.07.2020 не містить розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП не було, оскільки відповідальність, передбачена ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року є скасованою, оскільки диспозиція ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП повністю вилучена з вказаного нормативного акта.

Станом на 19.07.2020 діє редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Необґрунтованими є доводи апелянта, що лікарем, який проводив відповідний огляд, грубо не було дотримано вимог пунктів 10, 12 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як він не взяв у нього відповідні зразки біологічного середовища.

З матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестера «Драгер 6820».

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6820».

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. Оскільки всі види газоаналізаторів "Drager Alcotest" зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року N 1529, зазначене свідчить про правомірність використання приладу "Drager Alcotest" 6820 при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Відповідно до цифрових показників спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Drager Alcotest" 6820, після проведення зазначеного тесту, показники алкоголю в крові ОСОБА_1 становили 1,34 проміле, тобто перевищували дозволений рівень 0,2 проміле. При цьому слід зазначити, що будь-які зразки біологічного середовища при тестуванні "Drager Alcotest" 6820 не відбираються.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції, а не обов`язком.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки зазначене не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні та не спростовує вірні висновки суду першої інстанції в ці частині.

Не спростовують вірні висновки суду першої інстанції і твердження в судовому засіданні захисника Морозова В. Ю. про те, що висновок огляду № 173 від 19.07.2020 не може бути доказом у справі, оскільки він складений працівником закладу охорони здоров`я до проходження тесту на алкотестері "Drager" 6820.

Згідно Розділу ІІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння водіїв починається з ознайомлення лікаря (фельдшера) з документами особи, яку оглядає.

Отже, зазначена у Висновку година огляду 23 год. 50 хв. - є годиною початку такого огляду, а не його завершення. Відповідно час проведення дослідження на стан спяніння за допомогою алкотестера "Drager" 6820 - 23 год. 53 хв. не може свідчити про те, що висновок лікаря про результати огляду передували проведенню тестування з використанням спеціального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко