Провадження № 33/4820/698/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , який працює у в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 23 серпня 2020 року гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті вул. Західно-Окружна з а/д 0-231701, в м. Хмельницькому з ознаками наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду на такий стан відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Непогоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, постанову суду першої інстанції незаконною, постановленою без належного з`ясування обставин справи.
Зазначає, що даного правопорушення не вчиняв, оскільки 23 серпня 2020 року автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 », не керував, алкоголю та наркотичних засобів не вживав, отже його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.
Огляд на стан сп`яніння є недійсним, оскільки працівники поліції порушили вимоги ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, зокрема, не запропонували пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за участі двох свідків. Натомість, одразу відвезли його до ХОПЛ для проходження даного огляду.
Направлення на огляд в медичний заклад працівники поліції не складали, тобто направлено його до медичного закладу із порушенням встановленого законом порядку.
Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі зафіксовано без присутності двох свідків.
Вказує, на порушення його права на захист, оскільки суд розглянув справу без його участі, не врахувавши клопотання про направлення йому документів, наявних у справі та повідомлення про розгляд такої.
Крім того, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, однак в судовому засіданні апеляційного суду від даного клопотання відмовився зважаючи на те, що такий строк пропущений не був.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції при вирішенні справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 наведених вимог закону в повній мірі не дотримався.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд виходив з того, що докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, є належними та допустимими.

Однак, з таким висновком місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки такий є помилковим та суперечить матеріалам справи.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та порядку оформлення адміністративних матеріалів знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.
Так, відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом з тим, відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року із змінами і доповненнями, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як встановлено апеляційним судом, працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Натомість, одразу відвезли його до медичного закладу.
Оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому у поліцейських не було підстав для проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.
Відсутність у поліцейських спецільних технічних засобів для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не звільняє їх від виконання вимог вищевказаної Інструкції та дотримання процедури, визначеної Законом.
Разом з тим, свідки при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі були відсутні.
Вказані обставини узгоджуються із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 486396, з якого вбачається у графі свідки зазначено «немає». В матеріалах справи відсутні їх письмові пояснення.
Не вбачається таких свідків і з даних відеозапису, який наявний в матеріалах справи. Крім того, із наявного відеозапису не вбачається ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .
За наведених обставин апеляційний суд прийшов до висновку про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, отже такий огляд є недійсний.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказане дає апеляційному суду підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 486396 від 23.08.2020 року щодо ОСОБА_1 не є належним, допустимим доказом та актом обвинувачення, оскільки складений з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством, а відтак не може бути покладений в основу доведеності вини останнього у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

В рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» (рішення від 30 червня 2008 року, заява № 22978/05) Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував докрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

З урахуванням вищевказаної доктрини «плодів отруєного дерева» підлягають визнанню недопустимими докази надані органами поліції, зокрема, дані висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відеозапису події.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, прийшов до передчасного висновку про наявність належних та допустимих доказів вини останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, а провадження в справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Оскільки провадження у справі закривається на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому інші доводи апеляційної скарги апеляційним судом не перевіряються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.