П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 187 ч.1, 187 ч. 1, 187 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и в:

03 грудня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з ВП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.187 ч.1 КУпАП, цього ж дня до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли ще два адміністративних матеріала з ВП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.187 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суд вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти номер № 3/357/5462/2020, 357/12024/2020.

В протоколі серії АПР18 № 205092 від 02 листопада 2020 року про адміністративне правопорушення зазначено: 06 жовтня 2020 року о 04 год. 06 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , був відсутній за місцем проживання, чим грубо порушив правила адміністративного нагляду, встановленого відносно нього ухвалою Уманського міськрайонного суду від Черкаської області від 03 червня 2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В протоколі серії АПР18 № 205093 від 02 листопада 2020 року про адміністративне правопорушення зазначено: 17 жовтня 2020 року о 04 год. 47 хв., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , був відсутній за місцем проживання, чим грубо порушив правила адміністративного нагляду, встановленого відносно нього, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В протоколі серії АПР18 № 205098 від 24 листопада 2020 року про адміністративне правопорушення зазначено: 19 листопада 2020 року о 04 год. 41 хв., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , був відсутній за місцем проживання, чим грубо порушив правила адміністративного нагляду, встановленого відносно нього, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.

Суддя, розглянувши протоколи та додані до них документи, заслухавши ОСОБА_1 , вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ст. 187 ч. 1 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП, відповідальність наступає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушеннь підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі адміністративний нагляд здійснюється поліцією. Працівники поліції зобов`язані систематично контролювати поведінку цих осіб, запобігати порушенням ними громадського порядку та прав інших громадян і припиняти їх, проводити розшук осіб, які уникають адміністративного нагляду.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб. Адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні зазначених у диспозиції статті правил адміністративного нагляду. Стаття 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 р. № 264/94-ВР визначає, що особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законослухняних спосіб життя, не порушувати громадського порядку і дотримуватися таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі внутрішніх справ; б) з`являтися за викликом міліції у зазначений термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; в) повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу міліції в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися в місцевому органі внутрішніх справ. До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць. Під час здійснення адміністративного нагляду суд за поданням начальника органу внутрішніх справ з урахуванням особи піднаглядного, його способу життя і поведінки може змінювати (зменшувати або збільшувати) обсяг цих обмежень. Порядок організації здійснення адміністративного нагляду за окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі регламентується Інструкцією про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженою спільним наказом МВС України та Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 04.11.2003 р. №1303/203. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу так і у формі необережності. Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка знаходиться під адміністративним наглядом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 187, 283, 284, 285, 287 КУпАП України, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 1 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає сто сімдесят грн.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає сто сімдесят грн.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає сто сімдесят грн.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає сто сімдесят грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень 40 коп. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська