Справа № 576/522/20
Провадження № 3/576/245/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Усенко Л.М.

при секретарі Бірюк О.І.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника Хоменка Г.М.

законного представника потерпілого ОСОБА_2 - Левченка В.І.

представника потерпілого ОСОБА_2 - Борсука С.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області у відношенні громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої

- за ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з лютого 2019 року по 17.01.2020 року учень 9 класу ЗОШ № 3 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з однокласниками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в приміщенні навчального закладу м. Глухів по вул. Києво-Московська, 45, вчиняв булінг, тобто дії психологічного та фізичного насильства, що виразились в систематичних, образливих висловлюваннях, псуванні та забрудненні особистих речей, завданні копняків відносно учні 9 класу ОСОБА_2 , 2005 р.н., внаслідок чого йому могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КУпАП. Діяння, передбачені ч.2 ст.173-4 КУпАП вчинені ОСОБА_3 у віці від 14 до 16 років до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодилась із обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що діти просто грались, кидались м`ячем, вчасно не зупинились і ОСОБА_6 довели до ліз, після даного випадку її син вибачився перед ОСОБА_6 і вони пожали руки. Додала, що це було лише один раз.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він неодноразово звертався до класного керівника, директора школи, оскільки син скаржився, що над ним постійно знущались три його однокласники, вимазували одяг, забирали та ховали його речі, витирали його одягом дошку в класі, ображали словесно, штовхали, давали копняків, поливали водою, тримаючи при цьому за руки, син постійно ходив із синцями. Після звернень до класного керівника та директора було якесь послаблення з сторони хлопців, але не надовго.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджується наступними доказами.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , у яких він зазначив, що починаючи із 6-го класу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 всіляко знущаються із нього. Систематично з їх боку мали місце забруднення його одягу крейдою, всіляко били його, у тому числі і по обличчю, ображали його нецензурною лайкою, силоміць натягували йому на голову хлоп`ячі труси та сміялися з цього. Він скаржився з цього приводу класному керівникові, яка проводила бесіди із хлопцями, проте це не давало результатів. Потім знущання на деякий час припинились. Але починаючи із кінця грудня 2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 знову почати забруднювати його речі, ховали мобільний телефон, давали копняків, били гілками від ялинки, витирали об нього свої брудні руки. Далі, в січні 2020 року ситуація погіршувалась і ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ще більше і частіше продовжували із нього знущатись. 16 січня 2020 р. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час гри в м`яч побили його спущеним м`ячем, обвивали водою, били кулаками у живіт та плечі, змушували лізти у сміттєвий бак за м`ячем. Від систематичних знущань однокласників, він відчував страх, подавленість і не відповідав хлопцям на їх дії, побоюючись спровокувати їх на ще більшу агресію (а.с.22-23).

Письмовими поясненнями ОСОБА_7 , у яких він зазначив, що є батьком ОСОБА_11 . Починаючи із 5-го класу його син зазнає знущань із боку однокласників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Зокрема, вони всіляко ображали його сина, завдавали стусанів, бруднили крейдою одяг, син приходив із пошкодженим портфелем та розірваними книгами. У зв`язку із цим син втратив бажання ходити до школи, він боявся туди ходити. З цього приводу він звертався до керівництва школи, де його запевнили, що проведуть розмову із кривдниками сина. Після цього деякий час до сина ніхто не приставав, але потім це знову продовжилось. У 6-му класі, син повернувся зі школи із синцем. Така ситуація, при якій ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 знущались із його сина, били його, штовхали, ховали його речі, забруднювали крейдою, писали у зошитах образливі слова, продовжувалась і в 7-му, 8-му, 9-му класі. При чому постійні скарги керівництву школи, які обмежувались лише бесідами з однокласниками та батьками, не давали позитивного результату. 16.01.2020 р. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 побили його сина, вимазали у крейду, розірвали светр. Він був вимушений звернутись до лікаря, який призначив сину лікування. Внаслідок цих всіх дій, які розпочались ще із 6-го класу, син хворів на невроз (а.с.26-27).

Копією пояснень ОСОБА_16 , у яких вона надала пояснення, що аналогічні поясненням ОСОБА_7 (а.с. 24-25).

Копіями пояснень учнів 9-го класу Глухівської загальноосвітньої школи № 3 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які були допитані у присутності їх батьків та, кожен окремо, показали, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 недобре ставились до ОСОБА_11 , систематично ображали його словесно, давали копняків, вимазували крейдою, ховали речі або одяг, писали про нього на дошці нецензурні слова (а.с. 32-40).

Копіями витягів із протоколів засідання комісії із протидії булінгу Глухівської загальноосвітньої школи № 3, якими визнано факт булінгу над ОСОБА_22 , рекомендовано батькам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 проводити виховну та роз`яснювальну роботу із дітьми та попереджено їх про можливість звернення до служби у справах дітей із повідомленням щодо невиконання ними батьківських обов`язків, а також поставлено на внутрішньо шкільний облік учнів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с. 56-60).

Копією виписки з амбулаторної картки ОСОБА_23 , з якої слідує, що той у 2016 році два рази звертався із скаргами на головний біль до лікаря. Також звертався до лікаря 16.01.2020 р. зі скаргами на головний біль, відчуття напруги та слабкість. Проблеми із здоров`ям батьки пов`язували із знущанням над сином з боку однокласників (а.с. 61).

Копією висновку практичного психолога ОСОБА_24 , з якого слідує, що під час діагностичної бесіди з ОСОБА_25 зя`сувалось, що на нього останнім часом відбувався психологічний тиск з проявами фізичної агресії з боку його однолітків, що негативно впливало на його психоемоційний стан. Низькі показники з самопочуття, активності, настрою підтверджують вказаний вище факт переживання негативного життєвого досвіду та психологічного тиску і насилля (а.с.63).

Копією довідки психолога ОСОБА_26 , з якої слідує, що ОСОБА_25 тривалий час перебував у стадії цькування, яка відрізняється від конфлікту тим, що жертва через нерівність сил неспроможна захиститись від фізичного, морального та емоційного гоніння (а.с.64).

Копією скарги ОСОБА_16 від 07.09.2016 р. на адресу директора школи, з якої вбачається, що батьки ОСОБА_23 ще у 2016 році скаржились керівництву школи щодо поведінки однокласників стосовно їх сина (а.с.50).

Приведені ж вище докази повністю підтверджують той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у групі із двома неповнолітніми учнями школи, матеріали відносно яких складені і розглядаються окремо, вчиняв психологічне і фізичне насильство стосовно ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з цим суд не приймає заперечень захисника Хоменка Г.М. про те, що окрім спірного епізоду, що мав місце 16.01.2020 р., щодо ОСОБА_23 не було жодних інших фактів, які б вказували на психологічне насильство з боку однолітків, а відтак не було систематичності, оскільки поясненнями потерпілого та його батьків, стверджується, що такі факти психологічного і фізичного насильства відбувались із кінця лютого 2019 року та продовжувались по 16.01.2020 р.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене групою осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив цькування щодо ОСОБА_2 у віці 15 років, то на його матір ОСОБА_1 слід накласти штраф, передбачений санкцією ч. 4 ст. 173-4 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 4 ст. 173-4, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 4 ст. 173-4 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп..

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на р/р UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Усенко