Провадження №3/463/88/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником відділу в Головному управлінні Державної фіскальної служби, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №158255 вбачається, що ОСОБА_1 5 грудня 2019 року о 22 год. 07 хв. на вул. Пасічній, 41, керував автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненому не визнав та пояснив, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», він двічі намагався продути такий, однак у нього не вийшло. Після цього працівники поліції поміняли алкотестер та втретє запропонували йому продути «Драгер», однак він відмовився це зробити. Пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі йому не пропонували.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 А.А. у судовому засіданні вказав, що працівниками поліції не було дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, що є обов`язковою умовою при виникненні підозри у поліцейських про перебування водія у стані сп`яніння. З урахуванням наведеного, просив провадження у справі закрити з а відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні 6 лютого 2020 року свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ввечері 5 грудня 2019 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив доставити його додому його автомобілем. Приїхав на обумовлене місце, також приїхали поліцейські. Вони пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Він двічі продував «Драгер», на тертій раз відмовився. Вказав, що у цей час перебував зі ОСОБА_1 в його автомобілі, пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували.

В судове засідання також викликалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були присутні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також інспектор поліції Предун Д.І., яка складала зазначений протокол, однак такі, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, в таке не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та його представника, допитавши свідка, оглянувши матеріали справи, вивчивши наявні у ній докази, суд приходить до наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотстера «Драгер», а також в медичному закладі.

Разом з тим, з оглянутого в судовому засіданні запису з камер спостереження патрульних вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», пропозиція пройти вказаний огляд у медичному закладі на даному відеозаписі відсутня.

Як вбачається з додатку 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12.03.2016 № 672/5, про скерування особи на проходження огляду на стан сп`яніння складається відповідне направлення. З матеріалів справи не вбачається, що таке було складене інспектором.

Відтак наявний у матеріалах справи відеозапис та відсутність скерування особи на проходження огляду на стан сп`яніння спростовують письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині пропозиції інспекторів поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що і сам ОСОБА_1 , і свідок ОСОБА_4 , який давав пояснення під присягою та був попереджений про кримінальну відповідальність, вказали, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на записі з камер спостереження патрульних також відсутня така пропозиція, у справі відсутні будь-які докази того, що поліцейські забезпечили реалізацію права особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пройти такий огляд в медичному закладі, враховуючи презумпцію невинуватості особи під час вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про те, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а вина останнього у законний спосіб ніякими доказами не доведена.

А тому суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.