Справа № 168/841/19 Провадження №33/802/141/20 Головуючий у 1 інстанції:Назарук О. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Хомича Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 16.01.2020 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18 жовтня 2019 року о 21 год 10 хв в смт. Стара Вижівка по вул.Володимирська керував автомобілем Peugeot Boxer, з номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді є незаконною і необґрунтованою. Посилається на те, що працівники поліції зупинили його автомобіль по надуманих причинах та, всупереч вимогам законодавства, не провели відеофіксації під час огляду його на стан сп`яніння. Звертає увагу, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не були присутні під час самого огляду особи на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер". Стверджує, що зазначений прилад був наданий працівником поліції вже готовий до використання. Також відповідно до корінця про результати огляду приладом "Драгер", огляд був проведений не 18.10.2019, а 19.10.2019 о 21 год 21 хв, при цьому в протоколі зазначено, що правопорушення він вчинив 18.10.2019 о 21 год 27 хв. Зазначені факти свідчать про те, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, тобто є недійсним. Ці та інші обставини працівник поліції, який складав відповідний протокол не пояснив, оскільки, будучи викликаний місцевим судом в судове засідання, на розгляд справи не прибув.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.4); роздруківкою з приладу «Драгер», згідно з якою наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 , що вираховується з концентрації алкоголю у видихуваному повітрі становить 1,36 %о (проміле) - а.с.2; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 позитивна проба стану сп`яніння (а.с.3).

В судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 не заперечив факту вживання спиртних напоїв та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що вживав спиртні напої, зокрема коньяк, після чого зателефонував знайомий та повідомив, що має проблеми. Після телефонної розмови він поїхав до знайомого, а коли повертався додому його зупинили працівники поліції. Також ОСОБА_1 пояснив, що окрім поліцейського автомобіля, був ще один автомобіль. Вказав, що окрім працівників поліції були ще інші громадяни (одного бачив біля патрульного автомобіля). Відмовився підписувати будь які матеріали справи через те, що перебував під впливом емоцій. Тимчасовий дозвіл на право керування отримав.

Твердження апелянта про те, що свідки у справі не були присутні під час його огляду на місці зупинки транспортного засобу, на думку апеляційного суду, є помилковими і не підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, апеляційний суд враховує, що свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а у роздруківці приладу "Драгер" зазначено, що особа, яку тестують, відмовилась від підпису в присутності свідків, тому повідомлена усно про результат.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо проходження огляду в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення не подавав, відмовившись надавати жодні пояснення.

Разом з тим, у місцевому суді він пояснив, що бачив окрім працівників поліції ще й інших громадян. Відмовився підписувати будь які матеріали справи через те, що перебував під впливом "емоцій".

Безпідставними є доводи апеляційної скарги й про те, що у роздруківці з приладу "Драгер" неправильно зазначено дату та час проведення огляду ОСОБА_1 .

Так, у відповідній роздруківці вказано цифрове скорочення дати, а саме: рік -19, міс -10, день -18, год. 21 хв. 21 (а.с.2), тобто, що огляд ОСОБА_1 проведено 18 жовтня 2019 року о 21 год 21 хв, що повністю узгоджується з фабулою правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі, відсутність відеофіксації поліцейськими на місці події, а також те, що працівник поліції не прибув в судове засідання місцевого суду, також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків.

З урахуванням наведених доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався цих вимог закону, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З огляду на наведене, законних підстав для скасування постанови судді і закриття провадження у справі, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 16.01.2020 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов