Єдиний унікальний номер 243/8740/20
Номер провадження 33/804/610/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/804/610/20 Головуючий у 1-ій інстанції: Пронін С.Г.
Єдиний унікальний номер: 243/8740/20 Доповідач: Савкова С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Слов`янського міскрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Слов`янську Донецької області, громадянку України, яка є фізичною особою підприємцем, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як визнав суд, 02 жовтня 2020 року о 17 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем, знаходячись на своєму робочому місці - в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, перебувала без вдягнутої захисної маски, чим порушила пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Із зазначеною постановою не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати.

На обґрунтування доводів апеляції зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував у повному обсязі всі обставини справи, не встановив чи дійсно ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, чи є її вина у скоєному, та чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що судом порушено її право на захист, оскільки вона заявляла в суді першої інстанції, що потребує правової допомоги та бажає скласти відповідний договір з адвокатам, однак суд на вказану заяву не звернув уваги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу, що працює у барі «ІНФОРМАЦІЯ_2» з 8-00год. до 18-00год. без перерв на обід. У зв`язку з цими обставинами працівники кафе п`ють гарячі напої у ті хвилини, коли у закладі відсутні відвідувачі. Так, 02 жовтня 2020 року о 17-00 год. вона як раз мала невеликий проміжок часу для відпочинку, оскільки у кафе не було відвідувачів, тому зняла маску та пила чай, поруч нікого не було, тому ніякої небезпеки для будь-кого вона представляла. Також ОСОБА_1 зауважила, що перебувала на літньому майданчику закладу.

ОСОБА_1 вказує, що зазначені обставини можуть підтвердити очевидці події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , саме тому апелянтка зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про допит зазначених осіб в якості свідків, однак суд проігнорував заяву ОСОБА_1 .

Всі вищевказані обставини, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, вимоги апеляційної скарги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Стосовно доводів апеляційної скарг щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, суд дійшов обґрунтованого висновку, що порушення ОСОБА_1 пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №022579 від 02 жовтня 2020 року, згідно якого, 02 жовтня 2020 року о 17 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем, знаходячись на своєму робочому місці - в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, перебувала без вдягнутої захисної маски, чим порушила пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

2) поясненнями свідка ОСОБА_4 , в яких остання зазначила, що була свідком того, що ОСОБА_1 перебувала на своєму робочому місце без маски у той час, коли у кафе перебували відвідувачі;

3) фотографією, долученою до матеріалів справи з якої вбачається, що на ОСОБА_1 вдягнена захисна маска не у спосіб, передбачений пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22 липня 2020 року, а саме, маска вдягнута на підборіддя і не прикриває ніс та рот;

4) поясненнями ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні стверджувала, що маску зняла для того, щоб випити чай.

Крім того, 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надала до суду першої інстанції письмові пояснення в яких також зазначила, що приспустила захисну маску на підборіддя у зв`язку з тим, що пила чай на робочому місці у вільну хвилину, і коли прийшли до кафе відвідувачі, просто не встигла вдягнути маску на обличчя, як до закладу зайшли працівники поліції та сфотографували її (а.с. 16)

Аналізуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 , в сукупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки остання не заперечує і в апеляційній скарзі факт її перебування на робочому місці без маски 02 жовтня 2020 року о 17-00 год.

Слід також звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, щодо якої його складено, і документ не містить будь-яких заперечень або зауважень.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно пункту 1 ст.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (зі змінами), на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Наведені норми права та обставини справи свідчать про те, що суд першої інстанції правильно встановив, що ті причини, на які посилається ОСОБА_1 , виправдовуючи свої дії (перебування на робочому місці в барі без захисної маски), а саме вживання чаю, не можуть бути визнані обставинами, що виключають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП у повному обсязі підтверджені наявними доказами у справі.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_1 на захист, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 була присутня, надавала пояснення, також долучила письмові пояснення від 28 жовтня 2020 року, в яких зазначила, що ознайомлена з правами, передбаченими ст.ст. 268,294 КУпАП. Будь-які клопотання про відкладення розгляду справи для залучення захисника матеріали справи не містять, також відсутні інші відомості, що свідчать про бажання ОСОБА_1 залучити захисника для захисту її прав. Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 мала можливість звернутися за правовою допомогою та залучити захисника на стадії апеляційного провадження, але своїм правом не скористалася з власної ініціативи, про що свідчить той факт, що з апеляційною скаргою вона звернулася самостійно і дані про укладання договору з будь-яким адвокатам відсутні в матеріалах справи.

Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, в тому числі той факт, що ОСОБА_1 перебувала без захисної маски саме на літньому майданчику кафе, тобто на свіжому повітрі, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, ступінь її вини, вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міскрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року - скасувати.

На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням їй усного зауваження.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Савкова