КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22грудня2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Безчасна О.В.

захисника ? Луцько В.П.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ? ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2020, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч вісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2020 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що він не керував автомобілем під час зупинки транспортного засобу. Крім цього ОСОБА_1 зазначає про недопустимість доказів у вказаному провадженні про адміністративне правопорушення, зокрема: акту огляду на стан сп?яніння, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, тест драгера та пояснення свідків.

Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 06.05.2020 року о 00 годині 30 хвилини по вул. Шолом-Алейхема в м. Києві, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Водія було оглянуто за допомогою електронного приладу «Drager Alkotest 6820», за результатами якого вміст алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_1 , становив 1,83 %. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Луцького В.П., які підтримали подану апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

П.2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075988 від 06 травня 2020 року;

- роздруківкою з приладу Драгер Алкотест 6820 від 06 травня 2020 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 травня 2020 року якими вони підтвердили, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп?яніння у їх присутності;

- актом огляду на стан алкогольного сп?яніння від 06.05.2020 року, відносно якого, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціального пристрою Драгер Алкотест 6820 та результатом 1,83%;

- розпискою ОСОБА_1 від 06.05.2020 року, про те, що він залишає транспортний засіб на місці зупинки та зобов?язується не керувати ним протягом доби;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА 00861, яким підтверджується проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння з результатом 1,83%.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно посилань апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо недопустимості доказів, зокрема: акту огляду на стан сп`яніння, результату тесту драгера, відеозапису долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посиляється на те, що газоаналізатор "Drager Alcotest 6820" використовувася відповідно до наказу МВС України від 1 березня 2010 року №33 "Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху", однак вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу МВС від 26.12.2018 №1052 "Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року №33", тому на підставі вказаного наказу не можна дійти висновку про недопустимість вказаного доказу.

Недопустимість акту огляду на стан сп`яніння апелянтом обґрунтовується на підставі доктрини "плодів отруйного дерева", оскільки він складений на підставі результатів тесту на стан сп`яніння проведеного за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", який, на думку апелянта, є недопустимим. Однак, судом апеляційної інстанції результат огляду на стан сп?яніння не визнано недопустимим доказом, тому в даному випадку доктрина "плодів отруйного дерева" не може бути застосована.

Щодо доводів ОСОБА_1 про недопустимість відеозапису долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки доданий відеозапис є копією, то суд виходить з наступного .

Постановою ККС у справі 677/2040/16-к від 22.10.2020 року зазначено, що долучені до матеріалів провадження в якості речового доказу CD-диски з відеозаписами обставин подій були виготовлені у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері (відеореєстраторі) в електронному вигляді у виді файлів. Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Отже, відеозапис долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , також є оригіналом (відображенням) електронного документу та відсутні підстави для визнання його недопустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема поясненнями свідків, та тим, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував керування транспортним засобом, що підтверджується наявною в матеріалах справи про адміністративне правопорушення розпискою ОСОБА_1 від 06.05.2020 року, якою він зобов`язується не керувати транспортним засобом та залишає його на місці зупинки.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2020 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25.06.2020 якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 754/6160/20

Апеляційне провадження № 33/824/3154/2020

Суддя у першій інстанції - Шмигельський Д.І.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.