Справа № 462/6915/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2020 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Румілова Н.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол серія ДПР 18 №009541, складений 24 жовтня 2020 року о 21.30 год. поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП сержантом Стуковим В.М., згідно до якого 24.10.2020 року о 21 год. 15 хв. у м. Львів, вул. на вул. Повітряна 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, від огляду на стан сп`яніння у встановлений законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 24.10.2020 року він був у гаражі по вул. Олесницького Є. у Львові. Там якійсь водії розпивали спиртні напої, один з них попросив підвезти його додому. Ім`я цієї людини він не знає. Він погодився підвезти його тільки до холодокомбінату. В автомобілі між ними виникла сварка, ця особа вимагала від нього ключі від автомобіля, наполягала на тому, що автомобіль належить саме йому. Все відбувалось біля 20.00год. Вони вийшли, між ними сталась шарпанина. Він наніс удари тій людині. Це побачив охоронець з комбінату та викликав поліцію. Перед приїздом поліції вони вже примирились, у тій людині з собою була горілка. Вони випили горілку, він випив 50 г. Приїхали поліцейські, склали постанову на нього з приводу керування автомобілем без забезпечення засобами пасивної безпеки та оскільки він був не пристебнутий ременем безпеки , наклали стягнення у розмірі 51 грн. Зазначену суму штрафу в подальшому він сплатив. Крім того, поліцейські запропонували йому пройти алкотест. Він від того відмовився, просив скерувати його в медичний заклад. Однак вони йому в тому відмовили. Він не визнає себе винним, оскільки не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, він не був скерований поліцейськими у медичний заклад для огляду на стан сп`яніння.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали до протоколу, оглянувши відеозапис на відеодиску, долученому до протоколу, приходить до наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п.2.9а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 №009541, складеним 24 жовтня 2020 року о 21.30 год., долученими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що водій відмовився від проходження алкотесту за допомогою механічного приладу та проходження медичного огляду. Також підтверджується і відеозаписом події, при огляді якого чітко відображено, що ОСОБА_1 протягом значно тривалого часу неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу або в медичному закладі, однак він то погоджувався до відмовлявся, а саме таке видно на запису о 21.36год., 21.39 год, а на 24.46год. видно , що він остаточно відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Крім того, також підтверджується і Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №974566 від 24.10.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 121 КУпАП- не був пристебнутий ременем безпеки під час керування транспортним засобом, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що штраф був ним сплачений, тобто визнано ним керування транспортним засобом під час події

Суд ставиться критично до доводів ОСОБА_1 , вважає, що вони спрямованні на уникнення відповідальності за правопорушення, та звертає увагу на те що у даному випадку судом вирішується спір не про те чи керував він у стані сп`яніння чи ні, а щодо відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова