Номер провадження: 33/813/1469/20
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

за участю: представника ОСОБА_1 Саєвського М.О.,

та представника ОСОБА_2 Грицюка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Грицюка Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №000779 від 20.09.2020р., ОСОБА_1 20 вересня 2020 року о 14.50 год. в м. Одеса по вул. Пастера, навпроти будинку №7, керуючи автомобілем «DAIMLER CHRYSLER E220», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. та при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CARINA», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по смузі зустрічного напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1, 2.3 б, 33.1.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а.с. 2).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 27-31).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, адвокат Грицюк О.О. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року є незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи, тому просить її скасувати та ухвали нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 32).

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 і його представника Грицюка О.О., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, та ОСОБА_1 і його представника Саєвського М.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджували б причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП, також вказано, що відсутні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. п. 10.1, 2.3 б ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. п. 10.1, 2.3 б ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до пунктів 10.1, 2.3 б ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №000779 від 20.09.2020р., ОСОБА_1 20 вересня 2020 року о 14.50 год. в м. Одеса по вул. Пастера, навпроти будинку №7, керуючи автомобілем «DAIMLER CHRYSLER E220», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. та при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CARINA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по смузі зустрічного напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1, 2.3 б, 33.1.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а.с. 2).

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

Вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою, його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписані особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 ..

Тому, апеляційний суд в силу вимог ст. ст. 251-252 КУпАП визнає протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №000779 від 20.09.2020р. належним, допустимим та достовірним доказам по справі.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що він 20 вересня 2020 року о 14.50 год. в м. Одеса по вул. Пастера, навпроти будинку №7, керуючи своїм автомобілем, вирішив здійснити розворот автомобіля, щоб поїхати в інший бік. При цьому він вимкнув лівий покажчик повороту, переконався, що нікого на дорозі не має, став здійснювати розворот через суцільну смугу дорожньої розмітки, але в цей час сталось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював обгін його автомобіля, перетинаючи при цьому також суцільну смугу дорожньої розмітки, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 5). Вищевикладене ОСОБА_1 також підтвердив в судовому засіданні в апеляційному суді.

Другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 в письмових поясненнях зазначив, що 20 вересня 2020 року о 14.50 год. в м. Одеса по вул. Пастера, навпроти будинку №7, керуючи своїм автомобілем, він рухався у крайній лівій смузі дорожнього руху та побачив попереду нього автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , який рухався повільно та вирішив його обігнати, і став перетинати при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки, однак не очікувано для нього автомобіль під керуванням ОСОБА_1 став здійснювати розворот, у зв`язку з чим сталося зіткнення, а автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 6).

Апеляційним судом також були досліджені схема місця ДТП та фотознімки місця ДТП, розташування та пошкоджень транспортних засобів, з яких можна зробити висновок, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «DAIMLER CHRYSLER E220», номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_2 керуючи автомобілем «TOYOTA CARINA», державний номерний знак НОМЕР_2 рухались в одній смузі руху. ОСОБА_1 при зміні напрямку руху (згідно пояснень намагався здійснити розворот автомобіля, щоб поїхати в інший бік) здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, в цей момент водій ОСОБА_2 при зміні напрямку руху, також здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, щоб виконати обгін по зустрічній смузі руху (а.с. 4, 18-22).

Отже, аналізуючи всі наявні в матеріалах докази, враховуючи зафіксовані механічні пошкодження та місце розташування транспортних засобів, можна стверджувати, що ОСОБА_1 перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не зреагував на її зміну, порушивши вимоги Правил дорожнього руху.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог ПДР.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

При цьому, статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №000779 від 20.09.2020р., ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП 20 вересня 2020 року, таким чином на час розгляду справи апеляційним судом, тримісячний строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП сплив, що свідчить про існування підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Слід зазначити, що із аналізу вимог ст. ст. 245, 280, 247 КУпАП випливає, що закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли у справі з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Грицюка О.О. в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а постанова Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року скасуванню в повному обсязі, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Грицюак Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький