Справа № 450/4362/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 33/811/388/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника Шишки О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, водій ОСОБА_1 07.12.2019 о 10 год. 11 хв. у м.Львові, по вул..Клепарівська, 30 б, керував транспортним засобом «Toyota Carina» р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер у присутності двох свідків, результат тесту 1,08 проміле. Чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та закрити провадження у справі.

Ознайомившись із матеріалами даної справи та постановою суду вважаю, що притягнення мене до адміністративної відповідальності відбулось з порушенням закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП - завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також згідно ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини. що мають значення для правильного вирішення справи.

Провину свою у скоєнні адміністративного правопорушення він визнав, оскільки побачив результат приладу Драгер. Хоча, під час огляду чітко усвідомлював, що був тверезим та мав право керувати транспортним засобом, оскільки в цей день спиртного не вживав. Під час розгляду справи в суді першої інстанції повідомив суду про те, що акт огляду він не підписував, і при порівнянні підписів вчинені ним у протоколі про адміністративне правопорушення та підпису вчиненого невідомою особою в акті огляду було помітно, що підписи відрізняються.

Крім цього, повідомляє суд про те, що станом на сьогодні в нього склалася така ситуація в житті, що позбавлення його права керування по суті унеможливить виконання ним догляду за двома доньками та дружиною. Отже, автомобіль це єдине джерело його доходу, і будь-який пропущений день по роботі є втрата заробітку, а відповідно засобів для існування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Шишки О.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи № 450/4362/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та не заперечується самим ОСОБА_2 , оскільки в як в суді першої так і апеляційної інстанції свою вину визнав, та просив врахувати пом`якшуючі обставини.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 400107 від 07.12.2019 (а.с.2) у якому ОСОБА_2 поставив свій підпис, чим погодився із внесеними у нього даними, а в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вказав заперечень а написав, що керувати транспортним засобом не буде; роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.1) результат тесту якого становив 1,08 проміле, у якому також наявний підпис ОСОБА_2 , відповідно з цим результатом він також погодився; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції (а.с.3) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6), які засвідчили факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтвердили що такий був позитивним і становив 1,08 проміле.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результатами тесту, становив 1,08 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_2 був згідний та не заперечив що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом.

Оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, результат тесту позитивний 1,08 проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_2 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2020 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.