ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 листопада 2020 рокуСправа №: 695/1759/20
Номер провадження 3/695/1323/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., за участі прокурорів Золотоніської місцевої прокуратури Циганник А.В., Потокі А.А., захисника ОСОБА_1 - адвоката Міщенка С.В., а також ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 156/2020 від 23.07.2020р., гр. ОСОБА_1 , будучи звільненим в 2018 році з посади старшого водія 8 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Черкаській області, являючись згідно пп. «д» п. 1 ч. 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, без поважних причин несвоєчасно подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурори Золотоніської місцевої прокуратури Циганник А.В., Потокі А.А., наполягали на винуватості ОСОБА_1 у чиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказували, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки останній без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Тому прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дане правопорушення вчинив не навмисно. Наміру ухилятися від декларування не мав, що підтверджується тим, що в подальшому щорічна декларація ним була подана, умислу на вчинення корупційного правопорушення не мав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Міщенко С.В. під час розгляду матеріалів справи вказував, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст 172-6 КУпАП є безпідставним, оскільки у ОСОБА_1 були поважні причини для несвоєчасного подання декларації, а наявності прямого умислу, спрямованого на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування він не мав. Як вбачається з даних закордонного паспорта ОСОБА_1 , з відмітками про перетин кордону, та довідки Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 перебував поза межами території України з 10.10.2018р. по 18.10.2018р. та з 21.11.2018 року по 18.05.2019 року. Тому, оскільки суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини виключно у формі умислу, а вчинення такого діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 172-6 ч. 1 КУпАП суду мало бути подано докази того, що останній усвідомлював суспільну небезпечність неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачав можливість настання негативних наслідків неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання, а також, що в нього не було поважних причин для несвоєчасного подання декларації. Викладені обставини свідчать про відсутність як події адміністративного правопорушення, так і умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і, відповідно, про відсутність в діянні останнього об`єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. На підставі викладеного просив суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, встановив наступне.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 про умисний характер дій останнього взагалі не зазначено і в судовому засіданні умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне неподання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Згідно даних закордонного паспорта та довідки Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 перебував за межами України з 21.11.2018 по 18.05.2019р.р. При цьому з матеріалів справи вбачається, що електронний ключ він замовив 21.05.2020, а вже 22.05.2020 подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання відповідної декларації, суддя не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини та наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку - наявність умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подавши декларацію мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес. Прокурорами в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою. Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.10,172-6,245, п.1ст.247, 280, ч.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя: М.Ю. Степченко