Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/9/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Краснопольська Л. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем Верещагіною В.В.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він31.07.2019 року близько 19.15 год. в смт. Новоархангельськ по вул. Центральна керував мопедом Honda-Aprio б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серія ОБ №011937 за ч.1 ст.130 КУпАП не містить відмітки про роз`яснення йому прав та обов`язків, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у вказаному протоколі у графі протоколу «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить даних - це те, що саме він був 31.07.2019 року о 19 год. 17 хв. смт Новоархангельськ вул. Центральна водієм в стані алкогольного сп`яніння мопеда, який не є ТЗ згідно його технічних даних. Також вказує, що у графі протоколу «свідки чи потерпілі», два свідки з боку поліцейського - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були дописані поліцейським світлішим синім кольором чорнилом шариковою ручкою, що також є неприпустимим порушенням вимог КУпАП. В поясненнях двох свідків з боку поліцейського (а.с.2,3), відсутні дати складення та підписання пояснень. Крім того, другого свідка ОСОБА_3 на місці події 31.07.2019 року о 19 год. 45 хв. не було взагалі. З матеріалів справи №394/764/19 вбачається, що протокол був складений 31.10.2019 року, а до суду він надійшов 05.10.2019 року, що є також порушенням КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №011937 від 31.07.2019 року (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2, 3), відеозаписом пригоди (а.с.4), з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, а також свідки підтвердили керування останнім транспортним засобом.

З 28.11.2019 року по 20.02.2020 року тривав розгляд адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 .

Допитаний в апеляційній інстанції 11.12.2019 року ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, пояснивши, що 31.07.2019 року близько 19 год. 15 хв. він керував мопедом в м. Новоархангельськ Кіровоградської області по вул. Центральній і його безпідставно зупинили працівники поліції. Запропонували йому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак він відмовився, оскільки не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що працівники патрульної поліції також безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Свідка ОСОБА_3 , який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення він не бачив, оскільки його не було. Крім того, він не бачив, щоб свідок ОСОБА_2 сам писав пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення. Апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Допитаний в апеляційній інстанції за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_4 в апеляційній інстанції пояснив, що він працює начальником СРПП №3 Новоархангельського ВП. 31.07.2019 року він перебував на патрулюванні. Під час патрулювання на службовому автомобілі він побачив як по вулиці Центральній в смт Новоархангельськ Кіровоградської області по переду нього рухається мопед світлого кольору, траєкторія руху якого є не прямолінійною. Він зупинив вказаний мопед під керуванням ОСОБА_1 , пояснивши що зупинили його у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, оскільки останній їхав на мопеді без мотошолома. Під час спілкування з водієм, виявилось що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Він зателефонував своєму колезі, щоб той допоміг йому оформити матеріали про адміністративне правопорушення. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Водій відмовився. Коли під`їхав колега, він попросив його, щоб той знайшов свідків для засвідчення відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у визначеному законом порядку. В присутності двох свідків ОСОБА_1 знову було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він відмовився, також відмовився і проїхати до Новоархангельсьокої ЦРЛ. У свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення відбирав пояснення інший інспектор поліції. Вказав, що ОСОБА_1 також не надав посвідчення водія, за що було складено ще й постанова за порушення ст.126 КУпАП, а оскільки у нього не було посвідчення водія, тому воно не вилучалось. Копію протоколу ОСОБА_1 не вручалась, оскільки останній відмовився від підпису у ньому. З вказаним протоколом він міг ознайомитись і в інший спосіб. Зазначив, що дата та час відбирання пояснень зазначені в змісті самого пояснення, а тому додатково під текстом вказаного пояснення знову ставити час та дату є необов`язковим. Є також не обов`язком засвідчувати прізвищем та ініціалами свідка у якого відбирають пояснення, оскільки вказана особа ставить свій підпис під поясненнями. Крім того, наполягає, на тому що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Також ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитися з матеріалам адміністративного протоколу, однак останній відмовився.

Свідок ОСОБА_5 надав суду апеляційної інстанції пояснення, що 31.07.2019 року він знаходився біля магазину в смт Новоархангельськ Кіровоградської області на вулиці Центральній та бачив як рухається мопед під керуванням ОСОБА_1 , а за ним рухався автомобіль працівників поліції. Йому стало цікаво і він поїхав за ними. Під`їхавши до патрульного автомобіля, він був запрошений працівником поліції в якості свідка, як водій ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я. Після чого патрульні стосовно ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення. Разом з ним, був присутній і другий свідок. Він особисто підписав пояснення та протокол про адміністративне правопорушення. Пояснити чому ОСОБА_1 його не бачив, він не може, можливо через те, що останній знаходився в сильному алкогольному сп`янінні. Наполягає на тому, що він був присутній при тому, як ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Пояснення відбиралися працівниками поліції на місці зупинки мопеда. Пояснення підписував він власноручно. Пояснив, що раніше з`явитися до суду апеляційної інстанції не мав можливості.

Дані відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №011937 від 31.07.2019 року (а.с.1) свідки засвідчили факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому даний протокол є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Причин недовіряти даним поясненням апеляційний суд не вбачає.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Окрім того, доводи ОСОБА_6 про те, що його мопед не є механічним ТЗ згідно його технічних даних є не обґрунтованими.

Так, п. 1.10 ПДР перелічено терміни, які вживаються у Правилах. Зокрема, "механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт". Таким чином, щоб електротранспорт вважався "механічним ТЗ", він повинен мати двигун потужністю понад 3 кВт. Серед двоколісних транспортних засобів у ПДР є визначення "велосипед, мопед та мотоцикл". Тому обираємо з-поміж "мопед" та "мотоцикл": "мопед двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг".

Враховуючи те, що в визначенні "мотоцикл" жодного слова про електропривід нема, то усі двоколісні електричні транспортні засоби, у яких двигун має потужність від 3 до 4 кВт, українські Правила дорожнього руху відносять до "мопедів", який відносить до механічних транспортних засобів. При цьому, відповідно до п. 2.1 "Водій механічного транспортного засобу має мати при собі "посвідчення на право керування відповідної категорії, реєстраційний документ… страховий поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності".

Отже, така позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що порушено його право на захист, оскільки під час складання адміністративних матеріалів йому не роз`яснили його права, є безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису працівники поліції роз`яснювали йому його права та обов`язки.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про суть вчиненого адміністративного правопорушення, спростовується даними оскаржуваного протоколу, який містить у собі опис обставин, установлених під час складання стосовно ОСОБА_1 протоколу, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не оспорювалися ОСОБА_1 в порядку ст. 267 КУпАП.

Всі інші твердження ОСОБА_1 , з приводу процесуальних порушень під час складання стосовно нього адміністративного протоколу є безпідставними, не спростовують його винуватості.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду та апеляційним судом було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 31.07.2019 реалізував своє право володіти та керувати мопедом Honda-Aprio б/н, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2019 року щодо нього - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко