Єдиний унікальний номер №943/2488/19
Провадження №3/943/46/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді голови ФГ «Прогрес», який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №116407 від 12.12.2019 про те, що 12 грудня 2019 року о 22 год. 20 хв. по вул. Полтавській в місті Баштанка водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив, оскільки він не керував транспортним засобом в стані будь-якого сп`яніння, а спиртні напої останнім часом не вживає взагалі через проблеми із здоров`ям. Суду повідомив про те, що він з 1993 року працює головою фермерського господарства «Прогрес», яке знаходиться в Баштанському районі, де орендує землю, а сам проживає із сім`єю в м. Буськ. Дійсно зранку 12.12.2019 року він виїхав на вищевказаному автомобілі з м. Буськ у м. Баштанку, оскільки повинен був розрахуватись із місцевими пайовиками та мав із собою великі грошові кошти для цього. Коли проїжджав м. Баштанку він розминувся з поліцейським автомобілем, який згодом розвернувшись, наздогнав його і наказав зупинитись, що він і зробив. При спілкуванні з поліцейським останній одразу запропонував йому проїхати на освідування в медичний заклад, проти чого він заперечив через наявність у автомобілі значних готівкових коштів для пайовиків, але хотів пройти такий огляд на місці зупинки, на що не погодились працівники поліції через відсутність алкотестів. При цьому жодних свідків чи понятих вони не залучали, окрім двох поліцейських та нього на місці зупинки більше не було. Після того поліцейський склав щодо нього вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_2 поїхав далі на територію фермерського господарства в с. Лук`янівка. Відтак вважає, що працівники поліції безпідставно склали щодо нього вищевказаний протокол, покликаючись на те, що він керував транспортним засобом у тверезому стані, від проходження медичного огляду він у встановленому законом порядку не відмовлявся, на місці зупинки йому поліцейські не запропонували цього зробити, не залучали свідків, ураховуючи відсутність належних і допустимих доказів для доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження щодо нього за відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за № 1413/27858 (надалі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І цієї Інструкції).

Аналогічне законодавче положення закріплене у ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Відтак, аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, суддя вважає, що лише у разі відмови водія від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди із результатами такого огляду, у поліцейського виникає обов`язок для направлення такого водія для відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Натомість, як вбачається із матеріалів даної справи, зокрема із відеозапису події, що поліцейські не запропонували ОСОБА_2 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, оскільки відеозапис події не містить висловленої поліцейським пропозиції останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в найближчому медичному закладі саме в присутності двох свідків, а наявні в матеріалах справи письмові пояснення як свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 12.12.2019 щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають матеріалам відеозапису події від 12.12.2019, оскільки на ньому будь-які свідки відсутні, а лише видно епізоди спілкування поліцейського з водієм зупиненого автомобіля та нечутно їх розмови.

При цьому викликані судом у якості свідків поліцейський ОСОБА_5 , який брав безпосередню участь в оформленні адміністративних матеріалів у цій справі щодо ОСОБА_2 , а також свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у присутності яких водій начебто відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, і які відсутні на відеозаписі події від 12.12.2019, в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що були повідомлені про час і місце розгляду справи та викликались для допиту судом в якості свідків на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_2 , про що у матеріалах справи наявні їх письмові повідомлення.

Оскільки як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, а тому суд не вправі брати до уваги письмові пояснення як свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 12.12.2019 щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того матеріали справи не містять направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, що є наслідком відмови водія від проходження відповідного огляду на місці зупинки. Натомість з матеріалів вбачається, що поліцейський ОСОБА_5 безпідставно дійшов передчасного висновку про наявність достатніх правових підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У той же час із відеозапису події не видно, що поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі в присутності двох свідків, а також на ньому відсутні дані щодо залучення поліцейським свідків чи будь-яких сторонніх осіб до цієї події.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №116407 від 12.12.2019 не зазначено дії водія ОСОБА_2 щодо його ухилення від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а також у справі відсутні дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом, що суперечить вимогам частин першої та сьомої статті 266 КУпАП.

У відповідності до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено факту відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі 12.12.2019 року, ураховуючи відсутність у справі належних і допустимих доказів такому, істотне порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння щодо останнього та недійсність проведеного огляду в силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос