Справа № 474/143/20
Провадження № 3/474/85/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.03.20року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., під час вивчення матеріалів, які надійшли від інспектора СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області Бобровського С.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

03.03.2020р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 531484 від 21.02.2020р., в якому зазначено, що 21.02.2020р., близько 03 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме пошкодив телевізор, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол складений інспектором СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Бобровським С.М.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 531484 від 21.02.2020р. вказано, що 21.02.2020р., близько 03 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме пошкодив телевізор.

Хоча, у письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 21.02.2020р., які наявні в матеріалах справи, зазначено, що 21.02.2020р., близько 03 год. 30 хв., її син ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру, внаслідок чого пошкодив телевізор.

Таким чином суть адміністративного правопорушення викладена у протоколі не узгоджується з поясненнями потерпілої щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення та виду домашнього насильства в чиненого щодо неї.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що пошкоджений телевізор належить потерпілій ОСОБА_2 та вона на нього має передбачене законом право.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р. у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо поза розумним сумнівом встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, справа про адміністративне правопорушення не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при оформленні матеріалів щодо адміністративного правопорушення, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у протоколі обставинам, а тому матеріали адміністративної справи слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині.

Звертаю увагу на необхідність усунути зазначені недоліки в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 256, 278, 283 КУпАП, -

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 531484 від 21.02.2020р. щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повернути для належного оформлення інспектору СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області Бобровського С.М.

Суддя Ф.Г. Сокол