Справа № 163/481/20 Провадження №33/802/352/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці - Пікалюка М.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Андріяш Н.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андріяш Н.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ "Агропуть", РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 44000 (сорок чотирьох тисяч) гривень та 420 (чотириста двадцять) доларів США загальною вартістю 54512,35 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судовогозбору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи 03.02.2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби пасажиром автомобіля "Тойота", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені постановоюПравління НБУвід 02.01.2019 року №5 до вивезення за межі України в такій кількості без належного підтвердження походження 44000 гривень та 420 доларів США загальною вартістю 54512,35 гривень за офіційним курсом НБУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без участі її довірителя ОСОБА_1 . Мотивує своє прохання тим, що її довіритель проживає у Донецькій області, будь-яке транспортне сполучення на момент розгляду справи, у зв`язку з дією карантинних заходів зупинено, а вона, як захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, засобами електронного поштового зв`язку надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Копію оскаржуваної постанови судді отримала лише 25.04.2020 року. Просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді абсолютно не вмотивованою та жодним чином не обґрунтованою, винесеною з грубим порушеннями положень МК та КУпАП як в частині встановлення вини особи, обранні належної міри покарання, так і в частині грубого порушення права на захист та безпосередньо участь особи в розгляді її справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Андріяш Н.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, представника митниці, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про поновлення строку на оскарження постанови, то такі не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 03.02.2020 при складанні стосовно нього протоколу про порушення митних правил був повідомлений про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться 21 лютого 2020 року з 10.00 год. до 12.00 год. в Любомльському районному суді Волинської області за відповідною адресою, що не суперечить положенням ч.6 ст.494 МК України.

Про обізнаність ОСОБА_1 з цією обставиною свідчить той факт, що він поставив власноручний підпис в графі протоколу, де зазначено про місце, дату та час розгляду справи, та отримав копію цього протоколу (а.с.1-4).

Разом з тим ОСОБА_1 в судові засідання, що були призначені на 21.02.2020 року та 09.04.2020 року не з`явився, причин своєї неявки суд не повідомляв та заяв про перенесення розгляду справи на адресу суду не подавав.

Крім того, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 21.02.2020 року подає на адресу суду клопотання про відкладення судового розгляду. Розгляд справи відкладено на 09.04.2020 року на 10.40 годину, про що повідомлено належним чином ОСОБА_1 та його захисника Андріяш Н.В., що підтверджено випискою з Укрпошти (а.с.36). Адвокат Андріяш Н.В. знаючи про те, що розгляд справи відбудеться 09 квітня 2020 року о 10 годині 40 хвилин, клопотання про відкладення розгляду справи подає засобами електронного поштового зв`язку 09.04.2020 року о 12 год. 29 хв., тобто вже після розгляду справи по суті та винесення оскаржуваної постанови.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно розглянув справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Причинами невчасного подання апеляційної скарги захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказує невчасне отримання нею копії судового рішення, що спростовується матеріалами справи.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року з наступними змінами та доповненнями усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі шляхом внесення їх до Єдиного державного реєстру судових рішень. Ці рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових постанова Любомльського районного суду Волинської області від 09.04.2020 року щодо ОСОБА_1 була оприлюднена в електронній формі 16.04.2020 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 та його захисник Андріяш Н.В. мали достатньо часу для того, щоб реалізувати своє право на звернення до Волинського апеляційного суду, у тому числі шляхом пошуку у Реєстрі необхідного для подачі апеляційної скарги рішення суду першої інстанції. Будь-яких підстав, які б свідчили про наявність реальних перешкод для реалізації такого права, в апеляційній скарзі не зазначено.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 та його захиснику Андріяш Н.В. копії судового рішення було направлено вчасно, про розгляд справи вони були належним чином повідомлені, однак в судове засідання не з`явилися та не подали документів, які б вказували на поважність причин пропуску судових засідань, суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисник Андріяш Н.В. мали достатньо часу для подання апеляційної скарги в терміни, визначені законом.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з пропуском, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження постанови, поважні причини для поновлення якого відсутні, тому необхідно відмовити в поновленні цього строку та повернути апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Андріяш Наталії Валеріївні в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала - адвокату Андріяш Наталії Валеріївні.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк