ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/1145/19 Номер провадження 33/814/77/20Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участі захисника адвоката Гузь Т.О. , яка дії в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Гузь Т.О. , на постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності протягом року притягувався Козельщинським районним судом Полтавської області 03.07.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 30.08.2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ч. 3 ст. 130 Кодексу КУпАП,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 40 800,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 10.09.2019 року о 15 годині 43 хвилин в селищі Козельщина по вулиці Остроградського, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП , керував автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» у присутності двох свідків, чим двічі протягом року порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду , адвокат Гузь Т.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді , при цьому вказує , що ні вона , ні її підзахисний не були присутні в судовому засіданні на якому прийнято оскаржене рішення та оскаржили його з моменту отримання копії.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати постанову судді, посилаючись на те, що суддя суду першої інстанції досить формально поставився до питання оцінки доказів на предмет їх повноти, належності та допустимості і передчасно дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Пояснення свідків не є такими по суті, оскільки свідки не були присутніми при подіях.

Дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 , оскільки постанова Козельщинського районного суду від 30.08.19 року не набрала законної сили.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості її підзахисного.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокат Гузь Т.О. апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник не були присутні під час розгляду судового провадження в суді першої інстанції, та апеляційна скарга подана протягом визначеного законом строку з дня отримання копії постанови адвокатом , тому пропуск строку на апеляційне оскарження є поважним та підлягає поновленню.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення; результат тестування на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого вбачається, що результат огляду 3,20 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапис події з боді-камер патрульних; пояснення свідків, довідку про притягнення ОСОБА_1 протягом року двічі до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; постанову Козельщинського районного суду від 03.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову Козельщинського районного суду від 30.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Піддавши аналізу зазначені докази , суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Як вбачається із відеозапису фіксування події боді-камерами поліцейських , водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Після його зупинки та спілкування працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, підстави зупинення транспортного засобу були оголошенні поліцейськими з посиланням на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тому підстав вважати його незаконним апеляційний суд не знаходить.

Факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та , відповідно , наявність в його діях об`єктивної сторони складу правопорушення , підтверджується результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями свідків.

Тому доводи апеляції адвоката про відсутність переконливих доказів винуватості його підзахисного є безпідставними.

Доводи її апеляції в цілому зводяться до того , що свідки не були присутні при самих подіях та дії ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП , оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП оскаржена до апеляційного суду , тому не набрала законної сили.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги , апеляційний суд звертає увагу на таке.

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення серії ДБ № 348817 від 10.03.2019 року та відеозапису фіксування події боді-камерами поліцейських , огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» проводився в присутності двох свідків.

Також, в матеріалах містяться письмові покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з яких вони були присутні під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та підтвердили його показник 3, 20 проміле.

Таким чином , огляд водія ОСОБА_1 було проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП. Підтвердження будь-яких інших обставин свідками чи їхня присутність під час інших слідчих дій , закон не вимагає.

Під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляції щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 цієї статті відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 10 вересня 2020 року. Саме в цей день щодо ОСОБА_1 складено протокол за вчинення правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, в матеріалах справи міститься довідка заступника начальника Кобеляцького ВП Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області про те , що ОСОБА_1 протягом року 2 рази притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП ( а.м.с. 14) , копії відповідних постанов ( а.м.с. 15-19) з відмітками про набрання ними законної сили.

Адвокат Гузь Т.О., яка приймала участь в суді першої інстанції , жодної інформації чи клопотання про те , що ними оскаржено в апеляційному порядку постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не надавала.

Таким чином судді суду першої інстанції , органом , що склав протокол, надано усі докази на підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та стороною захисту ці докази не спростовані.

Крім того, постановою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року постанова Козельщинського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишена без змін.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП.

Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення , апеляційним судом не встановлено.

Рішення судді є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення , а постанову щодо ОСОБА_1 - без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Гузь Т.О. строк на апеляційне оскарження постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Гузь Т.О. залишити без задоволення , а постанову судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин