Справа № 215/6391/20
ПОСТАНОВА
02 грудня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області; громадянина України; працюючого водієм у ПАТ «Дніпротранс»; який протягом року не притягався до адміністративної відповідальності; який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
12.11.2020 р. о 09:07 год. у м.Кривий Ріг в Тернівському районі по вул.Івана Сірка біля е/о №134, водій ОСОБА_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 231 на транспортному засобі Мерседес Бенз 412 д/н НОМЕР_1 з перевищенням дозволеної на перевезення кількості пасажирів на 4 людини. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункт 11 постановив КМУ №641 від 22.07.2020 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду з`явився, з протоколом серії ГП № 547788 від 12.11.2020 погодився частково, пояснив, що кількість пасажирів була перевищена під час зупинки на одній зупинці, він намагався змусити пасажирів вийти, однак вони на зауваження не реагували. Також у цей час він вмикнув сигнал аварійної зупинки , намагаючись привернути увагу поліцейських екіпажів , однак це також результату не дало . Це був одиничний випадок, оскільки він суворо дотримується обмежень згідно постанови КМУ № 641 від 12.11.2020. Просив суворо не карати.
Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.п.2 п.11 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 зі змінами від 23.10.2020, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, в т.ч. пояснення правопорушника, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 дійсно винний у скоєні адміністративного правопорушення та в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Водночас, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин даної справи, вважаю можливим застосувати ст. 22 КУпАП, яка передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки вчинене діяння не є суспільно небезпечним, не спричинило і не здатне було спричинити будь яку значну шкоду суспільним або державним інтересам, а також правам та свободам громадян, обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність, відсутні.
На підставі ст.ст. 22, 283 КУпАП, -
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП провадженням закрити, за малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: