Провадження № 33/824/675/2020 Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №328576 від 02.11.2019 року ОСОБА_1 того ж дня о 07 годині 45 хвилин на вул. Ніжинській. 10 у м. Києві керував автомобілем марки "Audi А4" з реєстраційним номером НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 (КМНКЛ "Соціотерапія"). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а лише висловив свою незгоду з необґрунтованими твердженнями працівника поліції, який суб'єктивно визначив у нього стан наркотичного сп`яніння, пославшись в протоколі на висновок лікаря-нарколога, якого на той час ще не існувало. Протокол про адміністративне правопорушення був складений майже за 1 годину раніше ніж йому було запропоновано пройти діагностику для перевірки стану сп'яніння.

Зазначає, що судом І-ї інстанції не враховано ту обставину, що факт перебування його в наркотичному стані був встановлений лікарем без здачі аналізів, за зовнішніми ознаками, що є порушенням п.п.7,9,15 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 р.

Вказує, що йому ніхто не пропонував пройти лабораторні дослідження. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і не ухилявся від його проведення. Натомість, в порушення п.8 вказаної Інструкції, в протоколі та в акті направлення на огляд водія на стан сп`яніння не вказано відомості про те, за якими ознаками поліцейський встановив у нього стан наркотичного сп`яніння. Крім того, в протоколі не вказано які саме ознаки надали підставу для направлення його на медичний огляд та про його відмову від проходження огляду (лабораторних досліджень) у закладі охорони здоров`я. Стверджує, що ці обставини не були враховані судом І-ї інстанції при винесенні постанови. Також місцевий суд був зобов`язаний перевірити протокол про адміністративне правопорушення на відповідність положенням ст.256 КУпАП, чого не дотримався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду І-ї інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом серії ДПР18 № 328576 від 02.11.2019 року про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння;

- висновком КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №008739 від 02.11.2019 року, згідно якого у ОСОБА_1 о 08 годині 20 хвилин 02.11.2019 року виявлено стан наркотичного сп`яніння (стимулятори);

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_1 , оскільки щодо нього у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія».

Згідно висновку №008739 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2019 року у ОСОБА_1 о 08 годині 20 хвилин 02.11.2019 року виявлено стан наркотичного сп`яніння (стимулятори).

Цей письмовий доказ беззаперечно підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про проведення медичного огляду за відсутності лабороторних досліджень не підтверджується жодним доказом у справі, тому відсутні підстави сумніватись в достовірності та об`єктивності висновку №008739 від 02.11.2019 року.

Крім того, апелянт не надав під час апеляційного розгляду жодного доказу, який би спростовував його винуватість у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою длязміни або скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Соло`мянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постановаапеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко