Справа № 156/723/20 Провадження №33/802/815/20 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Жука Ю.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.07.2020 року о 10 год. 30 хв. в с. Грибовиця, Іваничівського району, керував трактором екскаватором д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається, що суд безпідставно розглянув справу без його участі, оскільки його неявка на судове засідання, призначене на 29.09.2020 була вимушеною, так як він в цей час лікувався. Відтак, вбачає своє право на захист в суді першої інстанції порушеним.

Крім того вважає висновки суду про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі, необґрунтованими, такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами у справі.

Просить поновити строк на подання апеляційної скарги, у зв`язку з його пропуском з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянтів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 десятиденного строку на оскарження постанови Іваничівського районного суду від 29 вересня 2020 року, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду апелянт підтвердив, що дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні з 29 вересня до 02 жовтня 2020 року (а.с. 63), а тому не міг реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови, у зв`язку з чим суд доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 в суді першої інстанції 29 вересня 2020 року повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 , яке надійшло до суду 29 вересня о 09:23 год. в електронній формі не було підтверджено жодними доказами, а тому суд підставно відхилив його, зважаючи і на вимоги ст. 38 КУпАП, які стосуються відповідного строку, протягом якого особа може бути піддана адміністративному стягненню.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зміну територіальної підсудності справи (а.с. 16), оскільки вважає безпідставним прохання, заявлене в клопотанні, з огляду на те, що нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не врегульоване та передбачений інший порядок визначення місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до положень ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Окрім цього, положеннями цієї статті допускається розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) КУпАП, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, відповідно до змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку протокол зі всіма іншими матеріалами було направлено до Іваничівського районного суду, що повністю узгоджується як з ч.1, так і ч.2 ст. 276 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 правопорушення вчинив в с. Грибовиця Іваничівського району, а при складенні щодо нього матеріалів, у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким той ознайомився, погодився з його змістом та власноручно підписався у відповідній графі, вказав адресу свого проживання АДРЕСА_1 (а.с. 2). Крім того, згідно змісту цього документа, даній особі було роз`яснено, що розгляд матеріалів проводитиме суд в смт. Іваничі.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230234 від 10.07.2020 року, перший керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується чеком приладу «Drager Alcotest 6810», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми письмовими поясненнями у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що з протоколом згідний, зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння.

Наведені письмові матеріали, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведені в повному обсязі.

Інші доводи скарги є непереконливими, та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду матеріалів.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги в частині визнання невинуватим ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк