Дата документу Справа № 310/406/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/295/20 Головуючий в 1-й інстанції - Полянчук Б.І.
Єдиний унікальний № 310/406/20 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дон В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною захисника на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 14.01.2020 року стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, в якому зазначено, що він 14.01.2020 року о 05 годині 29 хвилин у м. Бердянську по вул. Північна, біля буд. 15 керував автомобілем Lexus LS430, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від продуття алкотестеру «Драгер» 6810, а також від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, від підпису в протоколі та дачі письмового пояснення в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Дон В.І. посилаючись на порушення суддею вимог матеріального і процесуального права просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КПК України скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного події і складу вказаного правопорушення.

Зі змісту доводів апеляціної скарги випливає, що ОСОБА_1 у вказаний у постанові час лише перебував в транспортному засобі у якості пасажира, однак не керував ним. На переконання апелянта наявні у справі докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначив опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише констатував зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062412 від 14.01.2020, 14.01.2020 року о 05 годині 29 хвилин у м. Бердянську по вул. Північна, біля буд. 15 ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus LS430, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від продуття алкотестеру «Драгер» 6810, а також від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, від підпису в протоколі та дачі письмового пояснення в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Так, в постанові судді місцевого суду було зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №062412 від 14.01.2020 року; постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.01.2020 року; поясненнями свідка ОСОБА_4 ; поясненнями свідка ОСОБА_5 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому відображено, що ОСОБА_1 від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; відеозаписом обставин при яких було зупинено транспортний засіб Lexus LS430 під управлінням ОСОБА_1 , а також обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення; поясненнями свідка ОСОБА_6 ; поясненнями свідка ОСОБА_7 .

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 та його захисникв апеляційній скарзі і під час апеляційного розглядузаперечував факт керування автомобілем. На підтвердження своїх доводів надав копію рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.10.2020, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .Скасовано постанову серії БАА №601434 від 14.01.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаного судового рішення подія правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП відбулась 14.01.2020 та стосується тих же обставин, які зазначені в протоколі серії ОБ № 062412 від 14.01.2020 складеному стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, вказаним рішенням суду від 0810.2020 встановлено той факт, що ОСОБА_1 14.01.2020 о 05-29 год. не керував транспортним засобом.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності відеозапису події. Так, дійсно як вбачається з відеозапису, відображені дата та час є некоректними та не відповідають зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ №062412 від 14.01.2020. Крім того, на вказаному відеозаписі не можливо встановити та розпізнати обличчя особи, стосовно якої складались матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дон В.О. задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року, якою ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас