Номер провадження: 33/813/1378/20
Номер справи місцевого суду: 495/5880/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Вадовської Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 9 жовтня 2020 року в справі №495/5880/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресом: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП , -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 9 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3655,00 грн., стягнуто судовий збір в сумі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову змінити в частині застосування виду адміністративного стягнення та звільнити від сплати судового збору.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та закриття провадження у справі з оголошенням усного зауваження з огляду на наступне.

Згідно Протоколу А4217 №27 про військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП від 28 вересня 2020 року матрос строкової служби, розвідник відділення управління 3-ої гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 навмисно порушив вимоги Статутів Збройних Сил України, в діях військовослужбовця вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення, що мало прояв у знаходженні у нетверезому стані під час несення служби, порушенні статутних правил несення внутрішньої служби, порушенні вимог статей 6, 9, 11, 12, 13, 16, 127, 128, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ та статей 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІУ.

Відповідно до рапорту «Чергового частини» військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 17 вересня 2020 року за вх. №4555 матрос строкової служби ОСОБА_1 та матрос строкової служби ОСОБА_3 перебували у добовому наряді «Патруль 6-го містечка» о 08:23 годин у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вживання 15 вересня 2020 року алкогольних напоїв, обставини вчинення правопорушення не заперечує.

ОСОБА_1 оскаржує притягнення до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення, так як до військовослужбовців строкової служби за вчинені військові адміністративні правопорушення штраф як адміністративне стягнення не застосовується, від сплати судового збору військовослужбовці звільняється.

Доводи ОСОБА_1 приймаються частково.

Так, відповідно до положень частини 4 статті 15 КУпАП при вчиненні військовослужбовцями строкової служби адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується; у випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень статті 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодекс; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно частин 8, 9 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову; у разі зміни постанови в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилано.

ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, санкція даної статті передбачає стягнення у вигляді штрафу або арешту з утриманням на гауптвахті.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем строкової служби, в силу даного та положень частини 4 статті 15 КУпАП до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Отже, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП в частині застосованого виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконною, так як стягнення застосовано без врахування положень частини 4 статті 15 КУпАП.

ОСОБА_1 просить змінити постанову в частині стягнення та застосувати до нього замість штрафу стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.

Проте, дане не є можливим, так як у сенсі положень статті 24 КУпАП, що визначає види адміністративних стягнень, арешт з утриманням на гауптвахті є значно сильнішим стягненням ніж штраф, а положеннями частини 9 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги не допускається зміна постанови в частині накладення стягнення в межах санкції статті цього Кодексу, за якою особа притягується до відповідальності, якщо таке стягнення буде посилано.

Отже, заміна штрафу на арешт з утриманням на гауптвахті в межах санкції частини 3 статті 172-20 КУпАП є посиленням стягнення, що на стадії апеляційного перегляду справи є забороненим. За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, неправомірність своїх дій визнав, що стягнення у вигляді штрафу до нього як до військовослужбовця строкової служби застосовано бути не може, а арешт з утриманням на гауптвахті є посиланням стягнення, що не допускається на стадії розгляду апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції застосовує статтю 22 КУпАП скасовує постанову суду першої інстанції, закриває провадження у справі та оголошує ОСОБА_1 усне зауваження.

Відповідно до положень пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-УІ військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 судовий збір без врахування положень пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», що є підставою для скасування постанови в цій частині також.

Строк оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин, підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.15, 22, 24, 284, 287, 289, 292, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2020 року в справі №495/5880/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, закрити та оголосити усне зауваження.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Вадовська