Справа №461/5580/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Галицького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №021427 від 20.07.2019 року, ОСОБА_1 ,20.07.2019 р., близько 20:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 Замок, АДРЕСА_3 , піднявся на вежу, яка являється стратегічним об`єктом.

Зазначені в протоколі дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Розгляд даного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 неодноразово призначався в судові засідання, а саме: 09 серпня, 13 вересня, 18 жовтня, 08 листопада, 06, 23 грудня 2019 р., 15 січня, 19 лютого 2020 р. Однак, у судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про судове засідання. На адресу місця проживання ОСОБА_1 надсилалися рекомендовані поштові відправлення про час, дату та місце розгляду справи. Проте, до суду повернулися конверти із повідомленням з позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності був застосований привід. Однак, ОСОБА_1 до судового засідання органами внутрішніх справ доставлений не був.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Іншого способу повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (телефонограмою, електронною поштою, тощо) КУпАП не передбачає.

Суд вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_1 в передбаченому КУпАП порядку. Тому з врахуванням положень ст.268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, та тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Органом поліції ставиться у вину ОСОБА_1 саме те, що він «20.07.2019 р., близько 20:00 год., за адресою: м. Львів, вул. Високий Замок, 9 піднявся на вежу, яка являється стратегічним об`єктом».

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. В матеріалах справи міститься лише копія заяви ОСОБА_2 від 20.07.2019 р., протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №021427 від 20.07.2019 р. та рапорт. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. В наявній в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_2 від 20.07.2019 р. зазначено, що «невідомі особи.. проігнорувавши охорону піднялися на телевежу». У рапорті вказано, що невідомою особою виявився ОСОБА_1 .

При розгляді справи доказів, що беззаперечно свідчили про факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України не здобуто. В копії заяви ОСОБА_2 від 20.07.2019 р. описуються неправомірні дії невідомої особи, як згодом з`ясувалось ОСОБА_1 . За відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Відтак, на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 247, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст. 294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до суду апеляційної інстанції через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя В.Є. Радченко