Справа № 132/396/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2020 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., при секретарі судового засідання Підгерській О.В., за участі: прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області Парфенюк І.І., оперуповноваженого 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майора поліції Ткачук С.М., та Щура М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шепіївка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого в Калинівській міській раді Вінницької області на посаді заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 17 від 23.01.2020р., який надійшов 31.01.2020р. на адресу Калинівського районного суду Вінницької області, та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2020р. був переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., - ОСОБА_2 будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме заступником Калинівського міського голови з питань житлово-комунального господарства, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3, набувши 18.09.2019р. статусу особи, яка відповідно до частин першої та другої статті 45 вказаного Закону, зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єкта відповідальності за правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП у відповідності до примітки до вказаної статті, в порушення вимог абзацу першого частини третьої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 4 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016р., зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016р. за № 959/29089, до призначення 18.09.2019р. на посаду заступника Калинівського міського голови з питань житлово-комунального господарства, не подав до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у вигляді декларації кандидата на вищевказану посаду, а подав таку декларацію несвоєчасно та без поважних причин лише 16.10.2019р. об 21год.54хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні оперуповноважений 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції Ткачук С.М., підтримав обставини, які викладені у поданому протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 17 від 23.01.2020р.

ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав, посилаючись на те, що він не зобов`язаний подавати декларацію (кандидата на посаду), оскільки був звільнений за переведенням до Калинівської міської ради Вінницької області, посилаючись при цьому на відповідні роз`яснення НАЗК.

Прокурор Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області Парфенюк І.І. в суді просила провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку:

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП України передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Наявними матеріалами встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу керівника апарату Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Якименко О. від 08.05.2018р. № 14-НК, перебував на державній службі та обіймав посаду заступника керівника апарату начальника відділу діловодства та контролю апарату райдержадміністрації з 08.05.2018р.

Рішенням 53-ої сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 18.09.2019р. за № 144, затверджено ОСОБА_3 М ОСОБА_4 П ОСОБА_4 на посаді заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства з 25.09.2019р.

Згідно наказу керівника апарату Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Якименко О. від 20.09.2019р. № 39-НК, ОСОБА_2 звільнено з посади заступника керівника апарату-начальника відділу діловодства та контролю апарату райдержадміністрації 24.09.2019р. згідно п.5 ст.36 КЗпП України в порядку переведення в Калинівську міську раду.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно абз.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особа, яка претендує на зайняття посади, зазначеної у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, та особа, зазначена у пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, до призначення або обрання на відповідну посаду, подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Чинна редакція даного Закону, не розділяє державну службу і службу в органах місцевого самоврядування, а оперує визначенням «діяльність, пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування»,

Відповідно до Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11.08.2016р. № 3 (із відповідними змінами та доповненнями), припиненням державної служби в контексті статті 83 Закону України «Про державну службу» є закінчення відносин у сфері державної служби, які виникли між громадянином та державним органом з моменту набуття статусу державного службовця і тривають протягом проходження державної служби. Водночас цей Закон не містить поняття та терміну «припинення діяльності». Статтею 84 Закону України «Про державну службу» визначено підстави для припинення державної служби у звязку із втратою права на державну службу або його обмеження та особливості порядку звільнення державних службовців з таких підстав. Втрата права на державну службу це неможливість продовження відносин у сфері державної служби у звязку з підставами, зазначеними у пунктах 1 - 4 частини першої статті 84 цього Закону. Разом з тим, підставами припинення державної служби Законом визначено угоду сторін, ініціативу державного службовця, ініціативу субєкта призначення. У зазначених випадках за своїм характером державна служба споріднена з трудовими відносинами і термін «припинення державної служби» буде тотожним терміну «звільнення», що в свою чергу, може розглядатись як тотожний терміну «припинення діяльності» у розумінні статті 45 Закону, крім випадків коли діяльність, повязана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не припиняється. Зокрема, звільнення особи за переведенням або у разі, якщо особа стала переможцем конкурсу, через це звільнилася з роботи в одному органі і прийнята на роботу в інший орган наступного робочого дня, у такому випадку, звільнення не вважається припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Наприклад, особа звільнена наказом від 05.06.2018р. з 05.06.2018р., а наказом від 06.06.2018р. її призначено на посаду в іншому органі. При цьому робота в обох органах повинна бути повязана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до статті 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на іншу посаду. Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця. У такому випадку відбувається лише зміна посади або інших істотних умов праці, але фактично діяльність особи, повязана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування в такому випадку не припиняється.

За роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020р. № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством. Щодо останнього типу декларації звернуто увагу на окремі особливості. Зокрема, йдеться про частину п`яту статті 25 Закону України «Про державну службу», зважаючи на зміст якої, особа, яка перемогла у конкурсі на посаду державної служби категорій «Б» та «В», подає декларацію, за минулий рік, перед призначенням лише у разі, якщо декларацію за минулий рік вона не подавала раніше. Іншими словами, якщо переможець вже подавав до цього декларацію будь-якого типу за минулий рік, додатково подавати декларацію не вимагається. Якщо особа стає переможцем конкурсу на декілька посад в одному органі і раніше не подавала декларацію за минулий рік, вона подає одну декларацію кандидата на посаду, вказуючи посаду, на яку має намір бути призначеною.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_2 після звільнення з Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області за переведенням до Калинівської міської ради Вінницької області, не виник обов`язок щодо подання декларації у порядку, передбаченому абз.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 172-6, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя