ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 р. серії ДПР18 № 368035 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 не визнав себе винним та пояснив, що 08.12.2019 р. о 09.43 год. він не керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , а знаходився на передньому пасажирському сидінні цього транспортного засобу. За кермом цього автомобіля в цей час знаходився його товариш ОСОБА_2 , який погодився відвезти його додому, оскільки він, ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час руху по Журавлівському узвозу ОСОБА_3 не впорався з керування транспортного засобу та скоїв ДТП, після чого з місця події до приїзду поліції поїхав. Патрульним поліцейським та потерпілій ОСОБА_4 він пояснював, що за кермом був не він, але ОСОБА_3 додзвонитись не зміг, у зв`язку із чим пізніше взяв вину на себе. Оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, то від проходження огляду у встановленому законом порядку ін. відмовився.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 368035: «08.12.20__ року о 09.43 год., в м. Харкові, на вул. Челюскінців, в районі будинку № 23, водій ОСОБА_5 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», водій відмовився в присутності двох свідків».

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_5 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, що ОСОБА_5 08.12.2019 р. о 09.43 год. керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , а навпаки він пояснював патрульним поліцейським та потерпілій, що він за кермом даного автомобіля не перебував (файл .mov). Більше того, відеозапис розпочинається з часу 08.12.2019 р. о 08.31 год. коли ОСОБА_1 з іншими особами стоять біля автомобіля Daewoo Lanos і в подальшому, протягом усього часу відеозапису ОСОБА_1 цим автмобілем не керував. Тобто самим відеозаписом спростовується той факт, що о 09.43 год. 08.12.2019 р. ОСОБА_1 керував автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_1 , що 08.12.2019 р. на прохання свого приятеля ОСОБА_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, за кермом автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , був саме він. Під час руху автомобіля він наїхав на перешкоду (паркан), після чого злякався відповідальності та залишив місце ДТП.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суд не може прийняти до уваги, оскільки вони були запрошені підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та хто саме був за кермом автомобіля, не бачили.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення містить недоліки в його оформленні, а саме: наявні виправлення дати складання протоколу, а у фабулі справи не вказано рік події, що відбулася.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, підтверджуючі, що 08.12.2019 р. о 09.43 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Челюскінців, 23.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С. Садовський