Справа №939/2359/19 Головуючий в суді І інстанції - Гумбатов В.А.
Провадження № 33/824/257/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шибене Бородянського району Київської області, громадянина України, працюючого зварювальником у КП «Керуюча компанія Солом`янського району», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 14 жовтня 2019 року, об 11 год. 20 хв., в с. Шибене Бородянського району Київської області, по вул. Кооперативна, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ 110207», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 «б», 12.3, п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 28.11.2019 та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена судом без повного та всебічного дослідження матеріалів справи, суд не звернув уваги на порушення, наявні в протоколі про адміністративне правопорушення. Також суд не перевірив обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи, що призвело до ухвалення протиправної постанови.

Так, апелянт зазначає, що 14.10.2019 близько 11 години на перехресті вулиць Кооперативна та Піонерська у селі Шибене Бородянського району Київської області відбулося ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Geely MK», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Протягом декількох хвилин з моменту прибуття на місце дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції визначились з особою, на яку буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції вели себе упереджено та ігнорували зауваження ОСОБА_1 . В подальшому поліцейським СРПП №1 Бородянського ВП сержантом поліції Зеленським В.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №059532. Однак, вказаний протокол складено з порушеннями.

Під час оформлення ДТП працівниками поліції були відібрані пояснення очевидця ДТП ( ОСОБА_3 , який проживає в селі Шибене по вул. Кооперативна, 57-А), водія автомобіля «Форд», який нібито бачив момент ДТП. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції не зазначили про наявність свідків ДТП.

В усній формі ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції на необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія автомобіля «Geely MK», однак поліцейські відмовились.

Також, апелянт зазначає, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він порушив п. 2.3 «б», п. 12.3, п. 14.6 «а», однак це не відповідає дійсності, оскільки вказані пункти правил дорожнього руху він не порушував. Так, під час руху ОСОБА_1 був максимально уважним, стежив за дорожньою обстановкою та зреагував на її зміну. Як зазначав ОСОБА_1 у своїх поясненнях поліцейським та суду першої інстанції, автомобіль «Geely MK» стояв посеред дороги, чим створив йому перешкоду у русі, тому ОСОБА_1 прийняв рішення об`їхати перешкоду. Також останній зазначає, що він не порушував п. 14.6 «а» ПДР України, оскільки розпочав об`їзд перед перешкодою не на перехресті. Автомобіль «Geely MK» стояв за 20 метрів до перехрестя. Об`їзд розпочався за 60-70 метрів до перехрестя.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було допитано свідка дорожньо-транспортної пригоди, а також не звернуто уваги на порушення в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків ДТП.

Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінки поясненням іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Geely MK», та проігнорував пояснення самого ОСОБА_1 .

Тому на думку апелянта, враховуючи порушення наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення обох водіїв учасників ДТП, суд повинен був повернути справу про вчинення адміністративного правопорушення на новий розгляд до відділення поліції.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.3 «б» ПДР України передбачає, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 12.3 ПДР України передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Обгін заборонено на перехресті (пункт 14.6 «а» ПДР).

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу та невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв (а/с 3).

Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 059532 від 14.10.2019 року (а/с 2), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 14.10.2019 року (а/с 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фотографіями з місця пригоди.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Фактично апелянтом оскаржується не оцінка його дій і наступні висновки щодо наявності вини, а те, що суддею не було дано оцінку діям іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , який, на переконання апелянта, порушив правила ПДР (перед початком маневру не увімкнув покажчик повороту). Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_2 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_2 були порушені ПДР, це не виключає факт порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.3, 14.6 «а» ПДР України, які призвели до зіткнення з іншим автомобілем.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі ОСОБА_1 .

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Як вбачається з письмових пояснень апелянта під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль «ЗАЗ» НОМЕР_4 здійснив зіткнення з автомобілем «GEELY», доводи ОСОБА_1 про наявність вини іншого водія ДТП в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку водія ОСОБА_1 , що не звільняє від відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Бородянським районним судом Київської області повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко