Справа № 344/8043/20
Провадження № 33/4808/542/20
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., з участю ОСОБА_1 та його захисника Сікомаса С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 03.09.2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП і накладено штраф 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 17.06.2020 року о 17 год. 30 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Шпитальна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенз Спрінтер» НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.2 КУпАП, оскільки протягом року водій притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сікомас С.В. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді, вважає, що вона є такою, що підлягає скасуванню з підстав порушення норм законодавства. Стверджує, що поліцейськими було орушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, а саме, те що згідно ст. 266 ч.3 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в направленні на огляд на стан сп`яніння в медичний заклад відсутня назва закладу охорони здоров`я. Вказує, що направлення водія на огляд водія на стан сп`яніння складене пізніше самого протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому вже наперед вказано номер та серія протоколу про адміністративне правопорушення. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а про оскаржувану постанову дізнався від свого представника 20.10.2020 року. Також просить постанову суду скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника про підтримання апеляції, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання про її часткове задоволення.

Перевіривши доводи апелянта про причини пропуску апеляційного строку, апеляційний суд вважає, що його слід поновити.

Враховуючи принципи верховенства права й доступу до правосуддя і загальні правові принципи кримінального судочинства, апеляційний суд прийшов до переконання про наявність законних підстав для поновлення апелянту пропущеного апеляційного строку, оскільки ОСОБА_1 в суді не був, в матеріалах справи відсутні докази про його повідомлення про час та місце розгляду справи, а суд в свою чергу не перевірив причини неотримання ним повістки, захисник також не брав участі в суді першої інстанції. Крім того, за твердженням ОСОБА_1 він в той період перебував за кордоном, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Проаналізувавши апеляційні доводи захисника та ОСОБА_1 , перевіривши справу, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Суд не перевірив правильність оформлення протоколу, що є порушенням ст. 254 КУпАП. В протоколі при викладі фабули звинувачення в частині повторності правопорушення немає посилання на те, яке конкретно правопорушення ОСОБА_1 попередньо було вчинено, як цього вимагає диспозиція ст. 130 ч.2 КУпАП.

Суд в постанові це порушення виправив, однак це є перевищенням повноважень суду, оскільки він вийшов за межі адміністративного звинувачення. Ця обставина була підставою для повернення судом справи для дооформлення.

Повторність вчиненого правопорушення ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами. Довідки органу поліції про цю обставину недостатньо. Підтвердженням повторності може бути лише належно завірена копія постанови суду, яка вступила в законну силу.

У справі немає даних про те, що після зупинки водія ОСОБА_1 працівники поліції запідозрили його перебування у стані наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, що слід було виконати згідно вимог ст. 266 КУпАП і ця обставина є істотним порушенням вказаної норми закону.

Основними доказамим вини ОСОБА_1 є письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився від медогляду на стан наркотичного сп`яніння. Однак, ці пояснення не містять підтверджень про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, ці пояснення не можуть бути допустими доказами, оскільки суд не допитував цих свідків, чим порушив правовий принцип безпосередності їх дослідження.

Згідно ст. 266 ч.5 КУпАП порушення вказаної процедури огляду водія тягне за собою його недійсність і унеможливлює його притягнення до відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП.

Посилання суду на протокол про правопорушення та відеозапис події не можуть бути підтвердженнями вини ОСОБА_1 , оскільки їх оформлено з вказаними вище порушеннями ст. 266 КУпАП.

Крім того, із метеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не вручено копію протоколу, що є порушенням його права на судовий захист, оскільки йому не пред`явлено акт адміністративного звинувачення. Таке порушення є істотним і могло бути усунуто лише шляхом повернення справи для доофрмлення. Суд не вправі вручати копію протоколу правопорушнику, оскільки не є стороною звинувачення.

Окремі порушення свідчать про те, що справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд. Однак, ст .294 КУпАП не дозволяє апеляційному суду такої процедури.

Враховуючи вимогу ст. 247 п.7 КУпАП про закриття розпочатої справи про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення стягнення та у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день пройшов 3-місячний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, у цій справі, то постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі вказаної норми закону.

Таким чином, постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню, апеляційна скарга частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Сікомасу С.В. строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу захисника Сікомаса С.В. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 3.09.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення за ст.130 ч.2 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Б.М. Гриновецький