Номер справи 623/28/20
Номер провадження 3/623/31/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Герцов О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Довгеньке, Ізюмського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

Права, передбачені ст. 268 КУпАП правопорушнику, роз`яснено.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №247802 від 26 грудня 2019 року вбачається, що 26 грудня 2019 року о 01 годині 50 хвилин у місті Ізюмі по вулиці Петруковича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-11113, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Ізюмській ЦМЛ, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував скоєння ним вказаного адміністративного правопорушення, оскільки він не керував автомобілем, пояснюючи це тим що, коли до нього підійшли працівники поліції, він разом зі своїм братом ОСОБА_2 стояли біля машини, оскільки він переніс операцію на хребті то йому не можна було управляти транспортним засобом, факт що він був у стані алкогольного сп`яніння він не заперечував, оскільки за кермом його автомобіля був його брат ОСОБА_2 , а не він і на момент коли до них під`їхали працівники поліції вони стояли біля машини, продувати алкотестер «Драгер» працівники поліції на місці йому не пропонували.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що він працює медичною сестрою в Ізюмській ЦМЛ, та був присутній при проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 , а саме при продутті алкотестеру «Амконт 1-С».

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , повідомила, що нею проводився медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 , а саме продуття алкотестера «Амконт 1-С» та візуально по зовнішньому вигляду, при продутті алкотестера нею був складений акт який зберігається в медичному закладі, поліцейським було надано до медичного закладу направлення відносно ОСОБА_1 , на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції яке теж в подальшому залишається в медичному закладі

Поліцейський ОСОБА_5 , пояснив, що автомобіль яким керував саме ОСОБА_1 , вони зупинили по вулиці Петруковича, оскільки автомобіль ОСОБА_1 , вони не могли навздогнати від АЗС « ОСОБА_6 » і до вулиці Петруковича оскільки ця вулиця тупикова ОСОБА_1 , тікати вже було нікуди і тільки тому він зупинився, огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводили в установленому законом порядку у медичному закладі, відеофіксація не здійснювалася.

Вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поліцейського ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за стаття 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.9а ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Однак, в порушення положень вказаної інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором не додано відеозапис з нагрудної камери, що позбавляє можливості перевірити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він не заперечував той факт, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом, а в момент коли до них під`їхали працівники поліції він разом з братом взагалі столи біля автомобіля, а не їхали в ньому.

З урахуванням викладених обставин та вимог закону, суддя приходить висновку, що матеріали справи не містять належних беззаперечних доказів в їх сукупності, які б без сумніву дозволяли зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до статті 69 Конституції України, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

У відповідності до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Герцов