Єдиний унікальний номер 725/1104/20
Номер провадження 3/725/868/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2019 року серії ГП №539490, 25.10.2019 року о 23 год. 30 хв. під час складання протоколу відносно іншої особи ОСОБА_1 було відсторонено на 10 м. від місця складання протоколу, однак останній на попередження не реагував. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженим органом за ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі працівника поліції.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, вважаю, що остання підлягає поверненню для доопрацювання.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.185 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2019 року серії ГП №539490 не викладені фактичні обставини справи, зокрема не вказано які саме вимоги поліцейського ОСОБА_1 не виконав.

До матеріалів справи до долучено доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно сторонньої особи; не вказано свідків порушення.

Відповідно до ст.ст. 256, 278 КпАП України неналежно складений протокол про адміністративне правопорушення підлягав поверненню органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Також суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

На підставі наведеного, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 185, 245, 251, 256, 269, 277, 278, 283 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька