КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 761/2091/20
Номер провадження : 33/824/1522/2020
Категорія: ст. 122-4, ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Швеця О.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Самойленка А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення за сукупністю вказаних правопорушень, відповідно до положень ст. 36 цього Кодексу, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, 25 листопада 2019 року, об 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Льва Толстого, 11 в м. Києві, при перестроюванні з крайньої лівої смуги руху в середню смугу руху, не надав дорогу автомобілю марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , який по ній рухався, та здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність, відповідно до ст. 124 КУпАП.

Крім того, 25 листопада 2019 року, об 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Льва Толстого, 11 в м. Києві, будучи причетним до ДТП з автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року; вказану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався з Єдиного реєстру судових рішень 28 лютого 2020 року, оскільки саме в цей день зайшов на сайт Судової влади з метою отримання інформації про стан розгляду справи №826/16621/17 від 28.01.2019, яка розглядається відносно нього Касаційним адміністративним судом України, і в той же день, він негайно звернувся до Шевченківського районного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи, після ознайомлення з якими, того ж дня, отримав оскаржувану постанову.

Крім того, як зазначає апелянт, номер телефону, який зазначений в матеріалах справи НОМЕР_3 і на який нібито направлялись повідомлення про виклик до суду, йому не належить, і ніколи не перебував у його користуванні.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що зіставляючи коло перелічених повноважень у випадках зникнення з місця ДТП одного з його учасників, з наявними в даній справі про адміністративне правопорушення доказами, встановлено, що автомобіль причетний до ДТП не був оглянутий співробітниками поліції. При цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була опитана, протокол про адміністративне правопорушення, а також схема місця ДТП з іншими документами не були вручені останньому, що явно суперечить заходам розшуку та встановлення особи винної в дорожньо - транспортній події.

Зокрема, як звертає увагу апелянт, під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, він дійсно не був запрошений інспектором поліції для проведення відповідної процесуальної дії, оскільки в матеріалах справи не має відповідних повідомлень про вручення йому поштового відправлення, а отже, слід констатувати, що йому не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливість подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, і зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є недопустимим.

Також, як зазначає апелянт, згідно матеріалів судової справи, а саме реєстраційної карти ТЗ та листа від 13.12.2019 року № Г0200/8589 транспортний засіб Фольксваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , і таким чином, як вважає апелянт, суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу, відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

На думку апелянта, враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає будь-яких належних та допустимих доказів вчинення саме ним інкримінованого протиправного діяння, судом першої інстанції було прийнято оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального права та помилково зроблено висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Звертає увагу апелянт і на те, що в діях уповноваженої особи Управління патрульної поліції м. Києва Мінєєва А.В. вбачаються порушення норм процесуального права при складанні та розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення, яке полягає в тому, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП було складено з порушенням строку одного місяця з моменту його вчинення, а саме через 1 місяць і 21 день - 15 січня 2020 року.

Крім того, апелянт вказує на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення були направлені до суду першої інстанції 21.02.2020, тобто з порушенням процесуального строку в 5 діб з моменту встановлення особи правопорушника.

Як зазначає апелянт, в матеріалах справи наявний рапорт інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Матвійчука Я.О. від 25.11.2019 року, який зазначає, що «о 12:14 від чергового Київ-55 отримали виклик про те, що за адресою в місті Києві, по вул. Володимирська, 60 трапилось ДТП заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », натомість, як вказує апелянт, схема місця ДТП складена від 25.11.2019 року о 12.00 по вул. Льва Толстого, 11 в місті Києві, на якій взагалі не вказано місця знаходження транспортного засобу Фольксваген Туарег, д.н.з. НОМЕР_1 , і враховуючи той факт, що в матеріалах наявні відомості, які суперечать один одному, можна прийти до висновку, що в справі відсутні будь-які фактичні відомості, які б підтверджували об`єктивний склад правопорушення, яке йому інкриміновано, а саме щодо фактичного часу, обставин та місця скоєння ДТП.

Також, у поданій апеляційній скарзі, апелянт посилається на відсутність протоколу огляду транспортного засобу та відсутність матеріалів фото фіксації пошкоджень, які були нанесені автомобілю Мерседес Бенц д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, як вважає апелянт, взагалі не зрозуміло якими доказами підтверджується факт вчинення пошкодження вказаного транспортного засобу.

Що стосується наявного в матеріалах справи пояснення ОСОБА_2 від 13 грудня 2019 року, яке було відібрано старшим сержантом поліції Мінєєвим А.В., то як звертає увагу апелянт, на першій сторінці цього пояснення відсутній підпис опитуваної особи, а на 2 сторінці відсутня інформація щодо дати опитування, а також, як вбачається з дати опитування особи, пояснення було надано від іншої дати, а саме 12.12.2019.

Окрім цього, як вказує апелянт, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також, не визначено, яким чином поліцейський дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу Фольксваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 , та чи робив він відповідні дії з метою опитування свідків адміністративного правопорушення, які б вказали на особу водія.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується апеляційної скарги ОСОБА_1 на оскаржувану постанову судді у справі про адміністративні правопорушення, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, всупереч доводам апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, а саме у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та у залишенні водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Зокрема, незважаючи на доводи скарги ОСОБА_1 , в яких звертається увага на те, що 25 листопада 2019 року він не порушував Правила дорожнього руху та не залишав місця скоєння ДТП, так як дізнався про ці факти лише з постанови суду, яку отримав під час ознайомлення з матеріалами справи 28.02.2020 року, а також на те, що в матеріалах справи не має будь-яких належних та допустимих доказів вчинення саме ним, ОСОБА_1 , інкримінованих йому протиправних діянь, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, вина останнього у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, крім відповідних протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 065593 та серії ДПР 18 № 065592 від 15 січня 2020 року, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується також рапортом інспектора УПП у м. Києві Матвійчука Я.О. від 25 листопада 2019 року; схемою місця ДТП від 25 листопада 2019 року, а також іншими матеріалами справи, яким суддя надала належну правову оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог закону.

Більш того, під час апеляційного розгляду інший учасник ДТП ОСОБА_2 та його представник - адвокат Самойленко А.М. не тільки підтвердили зміст письмових пояснень ОСОБА_2 , які були надані 13 грудня 2019 року інспектору відділу розшуку та ОМДТП УПП у м. Києві, а й наполягали на тому, що за кермом автомобіля Фольксваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП, яка мала місце 25 листопада 2019 року приблизно об 11 год. 2019 року на вул. Льва Толстого, 11 в м. Києві, був саме ОСОБА_7 , якогоОСОБА_2 бачив на місці ДТП та впізнав по фото.

Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, оскільки вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються тими доказами, на які суддя послалась у свої постанові.

Безпідставними слід визнати і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо допущених працівниками поліції порушень під час оформлення та направлення їх до суду, оскільки, навіть якщо припустити, що окремі порушення дійсно мали місце, вони не можуть бути визнані істотними та такими, що призвели до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть служити підставами для скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, з огляду на те, що вони не спростовують правильності та обґрунтованості прийнятого судом рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Щебуняєва Л.Л.