КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/5293/20 Постанова винесена суддею Макухою А.А.
Провадження № 33/824/2692/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Фоміна А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , громадянина Лівії, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, Сеад Мохамед КМ 23 лютого 2020 року о 06 год 40 хв керував автомобілем марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві, по пр. Відрадний, 28, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат 0.54‰, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі зі змінами захисник Фомін А.М., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування матеріального закону та порушення процесуального закону, просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За доводами захисника під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції не було дотримано процедуру огляду, оскільки відсутні дані щодо згоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу, а також порушено процесуальні права ОСОБА_1 та всі документи у справі, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП. Зокрема, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є громадянином Лівії і не володіє українською мовою, проте у справі відсутні відомості про залучення перекладача та щодо перекладу протоколу та інших документів на мову, якою володіє ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що відповідно до вимог п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в МЮ України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція 1), протокол про адміністративне правопорушення стосовно особи, яка не володіє українською мовою складається за участю перекладача. Тому, як вважає захисник, в справі відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Крім того, захисник зазначає про те, що під час розгляду справи судом також істотно були порушені процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, а наявні в справі судові повістки про виклик не містять даних про їх відправлення та вручення ОСОБА_1 . Окрім того, судом не вживалися заходи відповідно до ст. 274 КУпАП про залучення перекладача і судові повістки формувалися на мові, якою ОСОБА_1 не володіє.

Захисник звертає увагу і на те, що судом на ОСОБА_1 було накладено додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в той час як він не має такого спеціального права і в Україні станом на 30 березня 2020 року не отримував посвідчення водія.

До апеляційної скарги захисник долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якому поважність пропуску строку оскарження обґрунтував тим, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду, копію постанови не отримував, а захисник ознайомився зі справою наприкінці травня 2020 року та в межах десятиденного строку подав до суду апеляційну скаргу, яка була повернута у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, але після отримання цього рішення апеляційна скарга з клопотанням вдруге була подана до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду захисником Фоміним А.М. пропущений із поважних причин, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 і твердження захисника про неналежне його повідомлення про судове засідання не спростовується матеріалами справи. Водночас в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови, як і відомості про те, що раніше 25 травня 2020 року захисник ознайомився з матеріалами справи. При цьому вперше апеляційна скарга ним була подана до суду 28 травня 2020 року. За вказаних обставин клопотання захисника підлягає задоволенню, а процесуальний строк оскарження судового рішення - поновленню.

Заслухавши пояснення захисника, який з посиланням на недотримання працівником поліції вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, просив скасувати постанову судді місцевого суду та за відсутності доказів вини ОСОБА_1 закрити щодо останнього справу про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, регламентовані ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За змістом ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, водночас відповідно до положень п. 12 розділу ІІ Інструкції 1, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , не дотримав, а за результатами її апеляційного розгляду слід визнати обґрунтованими доводи захисника про те, що висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на допустимих доказах.

Відповідно до вимог п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому

ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як слідує з матеріалів справи, суддя місцевого суду розглянув її без участі ОСОБА_1 , а свої висновки про винуватість останнього в порушенні п. 2.9(а) ПДР України в постанові обґрунтував, формально пославшись на протокол про адміністративне правопорушення, відеоматеріали та інші наявні в матеріалах справи докази. Але дотримання працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП та підзаконних актів щодо порядку проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду не перевірив та залишив без належної оцінки низку обставин, які мають істотне значення по справі.

Зокрема, не врахував, що ОСОБА_1 є громадянином Лівії, в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2), роздруківці даних з принтера газоаналізатора «Drager» (а.с.1), а також в акті огляду (а.с. 5) є посилання на відмову ОСОБА_1 від їх підписання, а з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 взагалі не володіє українською мовою та намагався спілкуватися з поліцейськими російською мовою за допомогою мобільного додатку для перекладу. При цьому з цього ж відеозапису вбачається, що поліцейським ОСОБА_1 не роз`яснювалися процесуальні права, в тому числі користуватися рідною для нього мовою, не залучався під час складання протоколу про адміністративне правопорушення перекладач. Поліцейським взагалі не з`ясовувалося чи зрозумілі ОСОБА_1 результати огляду на стан сп`яніння, чи погоджується він з ними, не пропонувалося проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, хоча до протоколу долучено відповідне направлення, складене поліцейським.

Враховуючи наведене, результати огляду, проведеного з використанням спеціального технічного засобу, за відсутності даних про те, що ОСОБА_1 з ними погодився, в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсними. А відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9(а) ПДР України, не підтверджуються жодними допустимими доказами, тому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року, як така, що не ґрунтується на вимогах ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника Фоміна А.М. слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Фоміну Андрію Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Фоміна Андрія Миколайовича задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік тастягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко