Провадження № 33/4820/50/20
Справа № 675/2548/19 Головуючий в 1-й інстанції Трасковський С. Л.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою місцевого суду, 22.11.2019 року о 22 годині 30 хвилин, в с.Добрин, по вул.Центральній, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21-01, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в Ізяславській ЦРЛ, в присутності свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, провадження по справі закрити.

Апелянт стверджує, що не згідний з рішенням місцевого суду, заперечує викладені факти у постанові про адміністративне правопорушення від 22.11.2019 року, які можуть спростувати свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останні не були допитані в суді першої інстанції, також не встановлено фактичних обставин справи та розглянута справа одноособово, без виклику його до суду.

Вказує, що зібрані документи у справі не відповідають дійсним обставинам справи, а саме, що його транспортний засіб був зупинений працівниками поліції в с.Добрин, по вул.Озерній, як зазначено у протоколі, також не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, свідки при цьому були відсутні, крім того письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути покладені в основу судового рішення, так як дані особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391914 від 22.11.2019 року слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21-01, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с.Добрин, по вул.Центральній, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в Ізяславській ЦРЛ, в присутності свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с.2) та ОСОБА_3 (а.с.2) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

Також, в зазначеному протоколі, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 03.12.2019 року о 10 год.00 хв. в Ізяславському районному суді, що підтверджується його особистим підписом.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснив, що по вул.Озерній, а не по вул.Центральній в с.Добрин, його зупинили поліцейські, пояснивши що в автомобілі погано освітлюється номерний знак. У них виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а запропонували проїхати в лікарню для проходження даного огляду на що він погодився. Під`їхавши до магазину, поліцейські попросили показати документи, що засвідчують його особистість і повідомили що будуть оформляти протокол. Оскільки його чекали біля автомобіля дружина і подруга,тому він відмовився їхати в лікарню і погодився на оформлення протоколу, який був складений в присутності двох свідків, та ним теж підписаний.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердили факт складання протоколу щодо ОСОБА_1 , який відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, в їх присутності, але чи погоджувався їхати в лікарню не пам`ятають.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що він не був належно повідомлений про день та час розгляду адміністративної справи спростовуються його особистим підписом в протоколі серії БД №391914 від 22.11.2019 року, в графі про повідомлення особи про місце, день та час слухання справи та Апеляційний суд розцінює такі покази, як намагання ОСОБА_1 , таким чином, уникнути адміністративної відповідальності

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша