Справа № 496/4803/19
Провадження № 3/496/62/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року о 13:30 годині в м. Біляївка, Одеської області по вул. Миру, громадянин ОСОБА_1 , який притягувався протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова) від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також пройти тест на вживання алкоголю за допомогою приладу Драгер відмовився в присутності двох свідків, своїми діями гр. ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але від нього повертались конверти з відміткою Укрпошти адреса не проживає, також повідомлявся про дату судового засідання співробітниками поліції, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі. Вину у скоєному ОСОБА_1 визнав написавши про це в протоколі та йому були роз`ясненні права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України, що підтверджується його підписом в протоколі.

Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника та дотримання ст. 268 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин суд вважає, що правопорушник навмисно не з`являється до суду з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: повторно протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 076676 від 25.11.2019 року, Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 16 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 28 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст. 122, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Тобто, у зв`язку з тим, що санкцією вказаної статті КУпАП передбачено позбавлення особи прав у випадку визнання її винною, суду необхідно знати про наявність чи відсутність права на керування транспортними засобами.

При обранні адміністративного стягнення суд враховує фактичні обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки суду надана інформація, що громадянина ОСОБА_1 вже було позбавлено посвідчення водія постановою Біляївського районного суду Одеської області від 16 вересня 2019 року.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.