Справа № 738/56/20
№ провадження 3/738/28/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі судді Слісар А.В., за участю секpетаpя судових засідань Минець П.Д. pозглянув справу про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , працює касиром ПрАТ «УФГР»,

за ст. 188 Кодексу України про адмiнiстpативнi пpавопоpушення (далі КУпАП),

В С Т А H О В И В:

08 січня 2020 року у кімнаті огляду речей ДУ «Менська виправна колонія № 91», під час догляду вмісту особистих речей ОСОБА_1 , яка прибула для довготривалого побачення із сином до ДУ «Менська виправна колонія № 91», в жіночій сумці було виявлено мобільний телефон Redmi 8A червоного кольору, без сім картки до нього, хоча вона декілька разів попереджалася працівниками колонії про необхідність здати речі, які заборонені для передачі засудженим.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодилась та вказала, що 08 січня 2020 року приїхала до Менської виправної колонії для довготривалого побачення із сином, який там відбуває покарання. У одному з приміщень на території колонії працівники МВК їй запропонували здати заборонені предмети у тому числі і мобільні телефони за наявності. У неї із собою були із заборонених предметів мобільний телефон, зарядний пристрій до нього, гроші та банківські картки, які перебували у жіночій сумці. Спочатку вона намагалася покласти цю жіночу сумку у скриньку для зберігання речей, але сумка не влізла у скриньку і тоді вона виклала із сумки та поклала у скриньку вказані заборонені речі. Потім працівниця колонії повела її у інше приміщення де під час огляду особистих речей, а саме у жіночій сумці, виявили мобільний телефон червоного кольору Редмі, який забрали у неї та склали відповідні документи. Вказала, що мобільний телефон Редмі належить їй, однак вона думала що цей телефон залишився вдома заряджатися, а коли із сумки витягала інші заборонені предмети не побачила цього телефону. Вказала, що у неї у користуванні два мобільних телефона. З цього приводу у неї піднявся тиск і пізніше вона зверталася до керівництва колонії, однак телефон їй не повернули.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що працює у Менській виправній колонії та 08 січня 2020 року вона перебувала на чергуванні. У цей день до колонії прибула ОСОБА_1 для довготривалого побачення із сином який відбуває покарання. У приміщенні для осіб, які прибули на побачення, вона запропонувала ОСОБА_1 залишити у скринці для зберігання речей залишити речі які заборонені для передачі засудженим та навела їх перелік у якому також вказала про мобільний телефон. ОСОБА_1 дістала із жіночої сумки мобільний телефон та зарядний пристрій до нього і поклала їх у скриньку.

На запитання суду вказала, що ОСОБА_1 не намагалася покласти всю жіночу сумку із забороненими речами до скриньки. Жіноча сумка ОСОБА_1 по розмірам, які дають змогу її покласти у скриньку для речей.

В подальшому вона повела ОСОБА_1 до приміщення другого посту, де чатова їй запропонувала залишити на посту речі які заборонено передавати засудженим у тому числі і мобільний телефон та попередила про відповідальність, однак ОСОБА_1 , вказала що заборонених речей у неї немає. Після цього, вона повела ОСОБА_1 у приміщення де знаходяться кімнати для побачень та кімната догляду речей, де знову ОСОБА_1 було запропоновано здати заборонені речі на що вона здала під опис гроші та банківські картки. У кімнаті догляду речей були оглянуті речі ОСОБА_1 та у жіночій сумці був виявлений мобільний телефон червоного кольору Редмі. ОСОБА_1 сказала, що це дорогий телефон, а тому побоювалася його залишати у скринці чи у працівників колонії. Після цього були складені відповідні документи та вилучений мобільний телефон.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП її вина підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧН № 1 від 08.01.2020 року, протоколами про адміністративне затримання та особистого огляду і огляду речей, рапортами співробітників установи, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім вказаних доказів, свідок ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 не намагалася покласти жіночу сумку у якій знаходився мобільний телефон у скриньку для зберігання речей, крім того, їй тричі пропонували працівники виправної колонії залишити заборонені речі у скринці або у працівників колонії, також, коли працівники колонії знайшли у сумці мобільний телефон Редмі, ОСОБА_1 вказала, що не виклала його із сумки, тому що він дорого коштує, тобто остання навмисно не залишила цей телефон у скринці зберігання речей, а намагалася пронести його до колонії, тобто намагалася таким чином спробувати передати мобільний телефон особі, яка тримається в установі виконання покарань.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, тому до неї слід застосувати адміністративне стягнення визначене санкцією ст. 188 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. (двісті п`ятдесят п`ять) з конфіскацією забороненого предмету.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 23, 40-1, 188 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , працює касиром ПрАТ «УФГР» визнати винною у вчиненні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. (двісті п`ятдесят п`ять), який підлягає сплаті за реквізитами: р/р UA 0025659, МФО 899998, код отримувача 38030136, одержувач УК у Менському районі /отг м. Мена/ 21081100, призначення: адміністративні штрафи та інші санкції.

Заборонений предмет - мобільний телефон Redmi 8A червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 конфіскувати на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , працює касиром ПрАТ «УФГР», судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за реквізитами: одержувач ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, р/р UA 0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: зарахування судового збору на користь держави.

Постанову може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Слісар