Житомирський апеляційний суд
Справа №273/823/20 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія ст.124, 130 ч.1 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сидорчука М.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ст.36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно постанови суду, близько 21:00 год. в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна,4 Баранівського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 11.04.2020 року близько 21:00 год. в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна,4 Баранівського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на автомобіль Renault Duster, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на зустрічній смузі, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Баранівського районного суду від 10.07.2020, постановити нову, якою провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП закрити на підставі п.п.1,6 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що під час розгляду справи було порушено норми КУпАП та позбавлено її права захищати свої процесуальні права в суді. Вказує, що суд безпідставно визнав, що стаціонарне лікування є неповажною причиною неявки в судове засідання та свідчить про намагання подальшого затягування розгляду справи з метою уникнення належної адміністративної відповідальності, всупереч ст.277-2 КУпАП та ст.268 КУпАП. Вказала, що 01.07.2020 о 14:25 год. була госпіталізована в стаціонарне відділення до Баранівської КЦРЛ, про що повідомила суд клопотанням, фотокопію якого надіслала на електронну адресу суду з мобільного телефону в якому просила про відкладення розгляду справи.

Про судове засідання, яке було призначене на 10.07.2020, на 11:30 год., дізналася вранці, 10.07.2020, з офіційного інтернет - ресурсу «Судова влада України», оскільки судової повістки не отримувала. В цей же день надіслала з мобільного телефону на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі стаціонарним лікуванням у Баранівській КЦРЛ, підтвердивши зазначену обставину фотокопією довідки №680 від 10.07.2020.

Вказала, що захисник не був повідомлений взагалі, повістку йому не надсилали, а телефонограма від 03.07.2020, якою нібито було повідомлено адвоката Сидорчука М.В. про розгляд справи, не може бути визнана належним повідомленням, оскільки таке повідомлення суперечить приписам ст.277-2 КУпАП, на ній міститься тільки підпис секретаря.

Разом з тим, суд не дочекавшись відповіді з Комунального некомерційного підприємства «Баранівська центральна районна лікарня» Баранівської міської ради, чи дійсно вона перебуває на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі охорони здоров`я станом на 02.07.2020 та про можливі терміни одужання, розглянув справу у її відсутність. Вказала, що перебуваючи в стаціонарі в м. Баранівка, маючи захисника, який проживає у м. Житомир, фізично не могла особисто надати до суду клопотання та оригінал довідки медичного закладу, а також відправити їх поштою, однак, вжила всіх заходів для належного повідомлення суд про причини неявки.

Послалася на те, що представником ГУНП Житомирської області, як представником потерпілого, не визнано в належний процесуальний спосіб, яким через канцелярію суду було надано до справи оптичний диск з двома відео - файлами, разом із клопотанням про приєднання їх до матеріалів справи, на підставі вказаних записів з цього диску, суд визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП. Вказала, що суд задовольнив неіснуюче клопотання представника і визнав «потерпілою стороною» ГУНП в Житомирській області, не перевірив дієздатності юридичної особи ГУ НП в Житомирській області, особу та повноваження представника ГУ НП в Житомирській області Голобородого Ю.М., повноваження посадової особи, що підписала довіреність від імені ГУ НП в Житомирській області. Вказала, що за диспозицією ст.130 КУпАП, за якою об`єктом посягання є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, потерпілий відсутній, а чинний КУпАП взагалі не передбачає таких учасників у справі про адміністративне правопорушення як потерпіла сторона та представник потерпілої сторони.

Вказала, що протокол №040337 від 12.04.2020 та Додаток до протоколу №040337 - схема наслідків ДТП без потерпілих відображають два різних ДТП, які сталися одного дня, але різний час та в різних місцях та не може бути належним та достовірним доказом у справі.

Зазначила, що справа розглянута однобічно, необ`єктивно, з обвинувальним ухилом, з численними процесуальними порушеннями та порушеннями норм матеріального права, без мети встановити дійсні обставини справи, з поверховим дослідженням доказів.

Послалась на те, що відеозапис, здійснений 11.04.2020 року близько 19:52 год. (тривалістю 21 секунда), який був досліджений судом, повністю спростовує схему наслідків ДТП, оскільки на цьому записі видно розміщення автомобілів відносно один одного та відносно проїжджої частини й невідповідність зображення на схемі місця ДТП їх фактичному розташуванні на місці ДТП. На зазначеному відеозаписі чітко видно, що в ДТП брали участь не два, а три автомобілі, третій автомобіль - Peugeot свідка ОСОБА_2 , що, згідно з матеріалами справи, був припаркований на смузі зустрічного руху і створив перешкоду для руху Renault Duster. Вказала, що додаток до протоколу - схема наслідків ДТП без потерпілих, яка сталася 11.04.2020 року о 22:55 годині на 2-му пров. Гагаріна в м. Баранівка, що прикладений до протоколу №040337 від 12.04.2020, відповідно до якого ДТП відбулося 11.04.2020 о 21:00 годині на 2-му пров. Гагаріна, 4 в м. Баранівка, суперечить змісту цього протоколу щодо часу ДТП та місця ДТП.

Вказала, що в протоколах про адміністративне правопорушення не зазначено технічний запис, яким проводилася відео зйомка, що суперечить п.3 ч.3 ст.283 КУпАП.

Зазначила, що суд за власною ініціативою змінив назву технічного прибору, зазначеного у висновку Drager 6810, зазначивши Drager Alcotest 6810.

Послалася на те, що огляд на стан сп`яніння проведено всупереч вимогам ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Наказу МВС та МОЗ «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкції), Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Порядку), і проведення такого огляду. На місці події їй не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а огляд за допомогою технічного засобу Drager 6810 о 21:47 год. проводила медсестра ОСОБА_3 , а не лікар ОСОБА_4 .

Також вказала, що огляд на стан' сп`яніння відбувся через три години з моменту встановлення підстав для його здійснення, що суперечить ч.4 ст.266 КУпАП, п. 9 розділу 1 Інструкції. Огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я передує видача поліцейським направлення на огляд, а тому вказаний огляд проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП та вважається недійсним. Судом упереджено встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810» о 21:47 годині, оскільки згідно копії висновку лікаря від 11.04.2020 №20б, такий огляд був проведений 22:50, а дорожньо транспортна пригода відбулася о 19:52 годині.

Зазначила, що правопорушення, які ставляться їй в вину, не вчиняла, ПДР не порушувала, у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем, не перебувала, ДТП не спричинювала.

Послалася на те, що акт, який до 01.07.2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння (ст.130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01.07.2020 року був скасований Законом № 2617-VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286- 1 КК України. За таких обставин не можливо застосувати ст.130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIII який зворотної дії не має, а також і ст.130 КУпАП в редакції Закону № 720-ІХ, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01.07.2020 року.

Таким чином, провадження в цій справі підлягає закриттю на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01.07.2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Разом з тим, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 10.07.2020 року.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження послалася на те, що винесення та оголошення оскаржуваної постанови від 10.07.2020 відбулося у її відсутність та відсутність її захисника, а тому була позбавлена можливості в 10-денний строк з дня її оголошення сформулювати свою позицію щодо встановлених судом обставин й відповідно реалізувати право на апеляційний перегляд судового рішення.

Копію оскаржуваної постанови направлено судом лише 13.07.2020, а отримано нею 14.07.2020, що підтверджується поштовим конвертом. Також вказала, що з 01.07.2020 по 14.07.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Баранівської КЦРЛ, що підтверджено довідкою №680 від 10.07.2020.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 11.04.2020 року близько 19:50 вона керувала власним автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна Баранівського району Житомирської області, рухалася зі швидкістю 20-25 км/год через вибоїни на дорозі. Вулиця була добре освітлена, проїжджаючи повз будинок №4, біля якого був припаркований автомобіль Peugeot, білого кольору, відносно її руху на протилежній стороні. У зв`язку з тим, що зустрічний автомобіль, який об`їжджав припаркований автомобіль, виїхав на її смугу рухи (рухався прямо на її автомобіль - наперіз) засліпивши її, уникаючи зіткнення з ним, вона викрутила кермо автомобіля вправо і зупинилася (загальмувала). В наслідок роз`їзду обидва автомобілі зіткнулися по дотичній лівими сторонами передніх бамперів та зазнали незначних ушкоджень. Вважає, що в її діях немає складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Захисник Сидорчук С.В. апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Сидорчука С.В., дослідивши матеріали справи, а також додаткові матеріали, отримані в ході апеляційного розгляду даної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд у постанові зазначив, що 02.07.2020 ОСОБА_1 та її представник адвокат Сидорчук М.В. не з`явилися в судове засідання, подавши до суду клопотання, згідно яких просили відкласти розгляд справи, оскільки ОСОБА_1 з 01.07.2020 по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Баранівської КЦРЛ, а її представник зайнятий 02.07.2020 в іншому судовому засіданні.

У судове засідання 10.07.2020 ОСОБА_1 не з`явилася, подавши до суду клопотання, згідно яких просила відкласти розгляд справи, оскільки вона з 01.07.2020 по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Баранівської КЦРЛ. Представник адвокат Сидорчук М.В. у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у відкладенні розгляду справи з огляду на її перебування на лікарняному, суд прийшов до висновку, що такими діями ОСОБА_1 намагається затягнути розгляд справи з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки долучені до справи клопотання, зокрема й те, що свідчить про захворювання ОСОБА_1 були подані нею через електронну пошту, оригінали до даного часу не надійшли, а адвокат Сидорчук М.В. 03.07.2020 року був повідомлений про розгляд справи на 10.07.2020р., про що свідчить телефонограма.

Разом з тим, на адресу суду не надійшла відповідь від Баранівської КЦРЛ за запитом суду від 03.07.2020 №1821 чи дійсно ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні.

За таких підстав, суд вважав можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та її захисника.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 02.07. та 10.07. 2020 року на електронну адресу суду першої інстанції до початку розгляду справи надсилала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату саме у зв`зку з перебуванням її на стаціонарному лікуванні. На підтвердження зазначених обставин долучала копії медичної карти стаціонарного хворого та довідку№680 (126-127,133-135). Копію лікарняного листа зобов`язувалась надати після його отримання. В клопотаннях ОСОБА_1 просила перенести розгляд справи на іншу дату, оскільки бажала безпосередньо приймати участь в її розгляді. Відповідно до копії листа непрацездатності серії АДТ №415614 від 14.07.2020 року виданий лікарем гінекологом Комунального некомерційного підприємства «Баранівська центральна районна лікарня» Баранівської міської ради, ОСОБА_1 з 01.07.2020 рок по 14.07.2020р. перебувала на стаціонарному лікуванні(а.с.207). Вказане також підтверджується відповіддю директора КНП «Баранівська ЦРЛ» ОСОБА_5 (а.с.159).

При цьому слід зазначити, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була передана судді ОСОБА_6 лише за 10 днів до закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, особисто а ні ОСОБА_1 , а ні її захисник участі в судових засіданнях під головуванням даного судді не приймали, скористатися своїми правами, передбаченими положеннями КУпАП в повному обсязі не могли.

На думку апеляційного суду вказані обставини не можуть самі по собі свідчити про те, що ОСОБА_1 намагалася в такий спосіб затягнути розгляд справи з метою уникнення притягнення її до адміністративної відповідальності.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду вказаної справи не було в повному обсязі забезпечено дотримання вимог ст.268 КУпАП, навіть за умови наявності в справі письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих іншому складу суду, а також навіть за умови закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Дотримання усіх наданих Законом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а особливо права на захист, в тому числі шляхом особистої участі в судових засіданнях, повинно бути пріоритетним над іншими процесуальними питаннями, які виникають під час судового розгляду справи. Тому постанова суду першої інстанції не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню з процесуальних підстав, наведених вище.

При цьому, скасувавши постанову суду першої інстанції та розглядаючи справу по суті за участю ОСОБА_1 та її захисника, перевіривши інші апеляційні доводи та пояснення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, та щодо необхідності закриття провадження на підставі п.6 ст. 247 КУпАП, а також здійснивши ряд запитів та отримавши відповідні документи з метою перевірки усіх доводів сторони захисту, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність зазначених доводів.

Відповідно до ст. 7, 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд апеляційної інстанції встановив, що 11.04.2020 року близько 21:00 год. в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна,4 Баранівського району Житомирської області водій( ОСОБА_1 ) керував автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря Баранівськогї ЦРЛ, чим порушила вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 11.04.2020 року близько 21:00 год. в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна,4 Баранівського району Житомирської області водій ( ОСОБА_1 ) керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Renault Duster, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на зустрічній смузі, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП ґрунтується та доводиться наявними в справі доказами у їх сукупності та поза розумним сумнівом, і в цьому апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП в редакції, що існувала на час вчинення ОСОБА_1 правопорушень а також на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №040338 від 12.04.2020року, відповідно до якого, ОСОБА_1 21:00 год. в м. Баранівка по 2 провулку Гагаріна,4 Баранівського району Житомирської області керувала автомобілем Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря Баранівськогї ЦРЛ, чим порушила вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським СРПП №2 Баранівського ВП старшим сержантом поліції Моря В.Л. Від підписання протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 в присутності двох свідків, відмовилася (а.с.2).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не зверталася, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2020 року № 20б, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння(а.с.12).

Відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2020 року № 20, відповідно до якого, результат обстеження показав 1,96 проміле при допустимому показнику - 0,2 проміле.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, також підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами нагрудних бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано визнання ОСОБА_1 керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та проведення огляду в медичному закладі, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 1,96 проміле.

Крім того згідно вказаного відеозапису ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомила, що вживала алкоголь та керує в стані алкогольного сп`яніння(а.с.138).

Посилання апелянта на те, що огляд на стан сп`яніння відбувся через три години з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому вказаний огляд проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП та вважається недійсним також є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено у зв`язку з ДТП, яка сталася за участю її та працівників поліції 11.04.2020 близько 21.00, про що свідчать документи, долучені до протоколів про адміністративні правопорушення та наявні в матеріалах справи, а саме рапорти працівників поліції Хіміча О. та ОСОБА_7 , пояснення свідка ОСОБА_8 , тощо. При цьому згідно медичних документів щодо огляду ОСОБА_1 , а саме висновку та акту огляду, наведених вище огляду на стан сп`яніння проводився 11.04.2020 о 22.45, а реєстрація ОСОБА_1 для проведення такого медичного огляду була здійснена в медичному закладі відповідно до журналу реєстрації медичних оглядів 11.04.2020 о 22.40.

Таким чином, враховуючи те, що огляд на стан сп`яння відповідно до положень ст. 266 КУпАП в медичному закладі проводиться протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, тобто з моменту виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, а не з моменту його зупинки чи інших обставин, і враховуючи те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення такі ознаки у ОСОБА_1 було встановлено о 21.00. ( а саме констатовано, що вона керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння о 21.00), та враховуючи вищенаведені обставини з медичних документів, апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі було проведено в межах вказаного строку.

Що стосується часу, визначеного на відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який розпочинається фіксацією подій ДТП та огляду на стан сп`яніння - о 19.52, а не близько 21.00, як зазначено в інших наведених вище документах, то на думку апеляційного суду вказана невідповідність може свідчити про відповідний збій в програмуванні технічного засобу, а саме у встановленні часу запису, і жодним чином не впливає на зміст такого запису та зафіксовані на ньому події, а також не може свідчити про недопустимість такого доказу в цілому.

Неспроможними також є і посилання апелянта на порушення порядку її огляду, враховуючи те, що такий огляд не проводився на місці зупинки, а відразу в медичному закладі, та на фактичне затримання її працівниками поліції без складання відповідних документів, оскільки відповідно до усіх інших доданих до справи доказів ОСОБА_1 проти цього не заперечувала, дій працівників не оскаржувала, крім того відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 у випадку ДТП огляд на стан сп`яніння проводиться саме в медичному закладі, і водій доставляється до нього саме працівниками поліції. На результати такого огляду, а саме встановлення у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння 1,96 проміле, зазначені обставини не впливають.

Доводи апелянта щодо того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року, а також у справі немає сертифікату відповідності «Drager Alcotest 6810» та відомостей про його калібрування, немає роздруківки з результатами огляду, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом першої інстанції, апеляційний суд визнає безпідставними.

Вимірювальний прилад Drager Alcotest 6810 пройшов державну реєстрацію в Україні, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік). На запит апеляційного суду Баранівською ЦРЛ надано копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 Drager Alcotest 6810, останнє калібрування цього приладу відбулося 15.05.2019 року та чинне до 15.05.2020року. Отже, газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам методики повірки, яке було чинним на момент огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Належних доказів, на підтвердження того, що використання вказаного приладу в Україні заборонено, не було надано як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів про відсутність чеку роздруківки показань газоаналізатора, що на думку апелянта свідчить про недійсність огляду, то вказані доводи також не знайшли свого підтвердження, оскільки з відповіді керівника медичного закладу вбачається, що конструкцією даного газоаналізатора не передбачена роздруківка чек-листа, показання приладу зчитуються візуально з дісплея. При цьому в даному випадку показання приладу в результаті огляду ОСОБА_1 було представлено та зафіксовано також відеозаписом огляду і озвучено працівником закладу.

Не спростовує результатів огляду та не свідчить про його недійсність і той факт, що саме вимірювання газоаналізатором проводилося не лікарем, а медичною сестрою, оскільки таке замірювання є технічною процедурою, а огляд на стан сп`яніння передбачає не тільки застосування газоаналізатора, а і інші етапи, які зазначені в акті огляду та здійснені саме лікарем, та на підставі сукупності яких і було зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 на час такого огляду в стані алкогольного сп`яніння. При цьому питання наявності високого артеріального тиску, про що зазначається також апелянтом, як можливу причину хиткої ходи та інших ознак, зазначених в акті, не може вирішуватися судом, оскільки визначення цих питань є компетенцією саме лікаря, що проводить огляд.

Крім того слід зазначити, що не знайшли свого підтвердження також і доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції безпідставно замінено назву технічного прибору, зазначеного у висновку Drager 6810, зазначивши Drager Alcotest 6810, оскільки назва Drager є назвою фірми виробника газоаналізатора Alcotest 6810. При цьому ніяких суперечностей апеляційним судом в даному випадку не виявлено, виходячи з наданих медичною установою сертифікаційних та інших документів на даний газоаналізатор, яким і було проведено відповідне освідування.

Посилання апелянта на те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01.07.2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність, апеляційний суд визнає безпідставними.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вказаний довод був предметом розгляду суду першої інстанції, який надав йому належну оцінку, мотивувавши її в постанові. З вказаним висновком погоджується й апеляційний суд.

За таких обставин апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції усіх обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення та ненадання оцінки діям працівників поліції при його складанні.

Апеляційний суд також визнає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що суд не надав належної оцінки доказам на підтвердження її винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно вимог ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно вимог п.13.1 далі ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається з матеріалів справи, визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд прийняв у якості належного та допустимого доказу протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №040337 від 12.04.2020року за порушення правил п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою суду першої інстанціії вказаного доказу, враховуючи те, що вказаний протокол складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується схемою дорожньо- транспортної пригоди, складеної на місці ДТП 11.04.2020року.

Від дачі пояснень, та підписання як протоколу так і схеми ДТП ОСОБА_1 відмовилась, що підтверджується відео наявного в матеріалах справи.

Зі скаргами на дії працівників поліції ніхто з учасників не звертався, їх дії при складанні протоколу та схеми ДТП не були визнані неправомірними.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується рапортами працівників поліції від 11.04.2020 та 12.04.2020 року (а.с.18,19,20); поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.22), відеозаписами працівників поліції та іншими доказами наявних в матеріалах справи.

Апеляційний суд визнає безпідставним посилання апелянта на те, що протокол №040337 від 12.04.2020 та Додаток до протоколу №040337 - схема наслідків ДТП без потерпілих відображають два різних ДТП, які сталися одного дня, але різний час та в різних місцях та не може бути належним та достовірним доказом у справі.

Допущені неточності в часі в деяких документах (рапорті про прийняття заяви про адміністративне правопорушення від 01.01.2020 року на службу 102, письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 , схеми наслідків ДТП без потерпілих, в протоколах про адміністративне правопорушення) щодо часу вчинення ОСОБА_1 правопорушень вже описані в даній постанові апеляційного суду, не можуть за собою наслідків недопустимості вказаних доказів як і визнання відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, в тому числі і за ст. 124 КУпАП. Обставини, які зафіксовані ними, доводяться сукупність наданих та досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом доказів.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції незаконно приєднав до справи наданий представником потерпілого оптичний диск з двома відео - файлами на підставі яких суд визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, оскільки за диспозицією ст.130 КУпАП, за якою об`єктом посягання є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, потерпілий відсутній, а чинний КУпАП взагалі не передбачає таких учасників у справі про адміністративне правопорушення як потерпіла сторона та представник потерпілої сторони, безпідставними. Зазначений доказ як вказаний учасник розгляду справи приймається.

Відповідно до ст.251 КУпАП будь-які фактичні дані (докази) в справі про адміністративне правопорушення встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, в тому числі і апеляційний за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, застосувавши усі необхідні засоби для перевірки доводів апелянта, вважає що вказані докази в їх сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Разом з тим відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки постанова суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд приймає нову постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП. Однак, у зв`язку з тим, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції спливли строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: