Справа № 482/2292/19
Номер провадження 3/482/39/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О. в присутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника Дітковської Н.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії БД №346488, 25 листопада 2019року о 00год. 05хв. в на вул. Калініна в с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом DELTA 50QT- НОМЕР_2 без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 25 листопада 2019року близько 00год. 05хв. він з мопедом знаходився біля свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , у цей час під`їхав автомобіль з якого вийшли особи які представилися працівниками поліції, які вказали що він має ознаки алкогольного спяніння, а відтак він має пройти огляд на визначення стану спяніння у лікарні.

ОСОБА_1 пояснив, що він злякався, йому було страшно самому вночі їхати із працівниками поліції до лікарні у м. Нова Одеса, він боявся що працівники поліції заберуть мопед на штраф майданчик, він хотів покликати матір, але працівники поліції вказали, що є лише два варіанти розвитку подій, або він їде з ними до лікарні, або вони складають протокол і забирають мопед на штраф майданчик. Будучи необізнаним із своїми правами та порядком огляду погодився на запропонований працівниками поліції варіант, а саме визнати що він вжив алкоголь у не великій кількості і відмовитися від огляду взагалі.

ОСОБА_1 пояснив що він підписав усі надані йому працівниками поліції документи не розуміючи повністю їх значення.

Законний представник особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , пояснила що, їй не було відомо про те що відносно її сина складався протокол за ст. 130 КУпАП, її син зізнався їй про нічну події і своє спілкування із працівниками поліції лише вранці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено без участі його законного представника чи адвоката.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №346488 від 25 листопада 2019року, акт огляду на стан спяніння, та направлення до медичного закладу для огляду згідно яких він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

У матеріалах справи містяться також пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно яких ОСОБА_1 керував мопедом і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, вислухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, його законного представника, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), статтею 266 КУпАП та ін.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які в достатній мірі регламентують порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо не повнолітніх осіб, не передбачає особливого порядку, який гарантував би дотримання прав неповнолітньої особи у такому провадженні, разом з тим діючий Кримінальний процесуальний кодекс містить відповідні норми і стандарти, а тому у даному випадку слід застосовувати аналогію права.

Так згідно ст. 266 КПК України допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Допит малолітньої або неповнолітньої особи не може продовжуватися без перерви понад одну годину, а загалом - понад дві години на день.

Особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, роз`яснюється обов`язок про необхідність давання правдивих показань, не попереджуючи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання.

До початку допиту особам, зазначеним у частині першій цієї статті, роз`яснюється їхній обов`язок бути присутніми при допиті, а також право заперечувати проти запитань та ставити запитання.

Крім того згідно ст. 227 КПК України передбачає, що при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

До початку слідчої (розшукової) дії законному представнику, педагогу, психологу або лікарю роз`яснюється їхнє право за дозволом ставити уточнюючі запитання малолітній або неповнолітній особі.

Також відповідно до ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.

Як вже було встановлено судом, до проведення процесуальних дій у проваджені про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ні законний представник, ані захисник не залучалися.

Як неодноразово зазначав Верховний суд та Європейський суд з прав людини (рішення Суду від 27.11.2008 у справі Salduz v. Turkey, заява №36391/02, п.55) право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо зізнавальні показання, отримані від особи під час допиту правоохоронними органами без забезпечення доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права особи на захист.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає не допустимими докази зібрані працівниками поліції під час провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема протокол про адміністративне правопорушення БД №346488 від 25 листопада 2019року, акт огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення до медичного закладу для огляду на стан спяніння.

Враховуючи недопустимість вищевказаних доказів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є доведеною, а відтак провадження справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Баранкевич В.О.